Справа №403/491/25 провадження № 2/403/114/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю., 
при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (далі по тексту рішення - ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 8905 грн. 90 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 2900 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 6005 грн. 90 коп..
Позов обгрунтовується тим, що 06 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі по тексту рішення - ТОВ «Лінеура Україна»), як товариством, та відповідачем ОСОБА_1 , як клієнтом, був укладений договір №1540814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким товариство надає відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності грошові кошти в гривні на наступних умовах: сума кредиту - 2900,00 грн.; строк кредиту - 19 днів; стандартна процентна ставка - 1,9% в день, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Вказаний кредитний договір був укладений сторонами відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом його підписання відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер його мобільного телефону. На виконання умов договору товариством 06 лютого 2021 року було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок відповідача за реквізитами вказаної ним платіжної картки № НОМЕР_1 . Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, а також заміну в порядку укладення договору факторингу №1-07092021 від 07 вересня 2021 року сторони кредитора у кредитному договорі №1540814 від 06 лютого 2020 року з ТОВ «Лінеура Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп»» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп») та в подальшому на підставі договору №2-07/09/2021 відступлення права вимоги від 07 вересня 2021 року з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», позивач прохав стягнути із ОСОБА_1 на його користь зазначену вище суму заборгованості.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подав.

ІІ. Заяви та клопотання. 

Представник позивача в прохальній частині позовної заяви не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних доказів (а.с.6 зворот).
23 грудня 2025 року представником позивача до суду подана заява про розподіл судових витрат з додатками, в якій він прохає стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. (а.с.76-78).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.63-64).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 29 січня 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна», як товариством, та ОСОБА_1 , як клієнтом, був укладений договір №1540814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір, кредитний договір, договір №1540814), який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом його підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Х889, надісланого йому товариством у виді смс-повідомлення на зазначений відповідачем фінансовий номер: 380930682007 (а.с.9-14).
Укладення сторонами 06 лютого 2021 року кредитного договору в електронному вигляді відповідає умовам пункту 1.1 розділу 1 Договору, яким визначено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток, а також пункту 9.7 Договору, згідно з яким цей Договір укладається шляхом направлення його тексту в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання та вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання ним електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер його мобільного телефону, повідомлений останнім товариству. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Згідно з умовами укладеного Договору (пункти 1.2, 1.3, 2.1) ТОВ «Лінеура Україна» надає відповідачу ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності та платності строком на 19 днів грошові кошти в розмірі 2900,00 грн. в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті, яка має наступні реквізити № НОМЕР_1 , а відповідач зобов’язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору (пункти 1.3, 9.14 Договору).
За змістом пунктів 1.4, 1.4.1, 1.4.2 та 3.1 Договору процентна ставка є фіксованою та становить: 1) стандартна процента ставка - 1,90% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору; 2) знижена процентна ставка - 1,90% в день та застосовується у разі, якщо клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк; 3) нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 
Умовами Договору також визначено, що: у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1-4.1.6 Договору (шляхом укладення додаткового договору до Договору), за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (пункт 4.2.1); клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів (пункт 4.2.2); сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору (пункт 4.2.3); загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів, включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій (пункт 4.2.5). 
Згідно з Графіком платежів, який є Додатком №1 до Договору, повернення відповідачем ОСОБА_1 кредиту (без застосування автопролонгації) здійснюється одноразово шляхом сплати ним 25 лютого 2021 року суми кредиту 2900,00 грн. та нарахованих процентів в сумі 1046,90 грн., а всього 3946,90 грн. (а.с.14).
06 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» на виконання умов кредитного договору було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 2900 грн. 00 коп. на платіжну картку за № НОМЕР_2 , що відповідає сумі кредиту, способу його надання та реквізитам платіжної картки відповідача згідно з умовами укладеного ним кредитного договору (а.с.18).
07 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» (фактор) було укладено договір факторингу №1-07092021, за яким: 1) фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (пункт 1.1); 2) права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2 Договору (пункт 6.2.3); фактор здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п.7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок протягом двох робочих днів з дати підписання сторонами цього Договору (пункт 7.2) (а.с.20-23).
Платіжною інструкцією №42 від 08 вересня 2021 підтверджується оплата фактором на користь ТОВ «Лінеура Україна» за відступлені права вимоги до боржників за договором №1-07092021 від 08 вересня 2021 року ціни продажу, визначеної в пункті 7.1 цього договору (а.с.25). 
Як вбачається із копії витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №1540814 від 06 лютого 2021 року на загальну суму заборгованості 8905,90 грн., з яких: сума основного боргу складає 2900,00 грн., сума нарахованих процентів - 6005,90 грн. (а.с.24).
07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» (кредитор) та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (новий кредитор) був укладений договір №2-07/09/2021 відступлення права вимоги, за яким кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договором, а новий кредитор замінює кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов’язки за кредитним договором. В дату підписання цього Договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов’язків сторони - кредитора за кредитним договором (пункти 1.1, 1.2) (а.с.26-27).
Як вбачається із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1540814 від 06 лютого 2021 року на загальну суму заборгованості 8905,90 грн. (а.с.28).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором за період з 06 лютого 2021 року по 26 травня 2021 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 8905,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2900,00 грн., за процентами - 6005,90 грн.. Суми внесених відповідачем платежів на погашення заборгованості за нарахованими процентами відсутні (а.с.59-60).
Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним 06 лютого 2021 року кредитного договору та отримання від ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів у зазначеному вище розмірі.
Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі або частково відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду також надано не було.
Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 
Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.  Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов’язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: 
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону).
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19).          Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що договір №1540814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 лютого 2021 року був підписаний відповідачем по справі після його ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця ТОВ «Лінеура Україна» за допомогою одноразового ідентифікатора Х889 (пункт 1.1, розділ 10 «Реквізити та підписи сторін» Договору), що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. 
В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавців та позикодавців за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання ним одноразового ідентифікатора Х889, укладення зазначеного вище кредитного договору було б технічно неможливим.
Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.
Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» щодо здійснення саме відповідачем електронного підпису кредитного договору за допомогою надісланого йому одноразового ідентифікатора Х889 суду надано не було.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» н, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором №1540814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 лютого 2021 року, вбачається, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 2900,00 грн., а заборгованість за процентами - 6005,90 грн..
Наведений позивачем ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» розрахунок заборгованості ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитом та процентами відповідає умовам кредитного договору, в тому числі щодо нарахування протягом строку кредиту, визначеного в п.1.3 Договору процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,90% (пункт 1.4.1 Договору), що становить по 55,10 грн. в день (1,90% від 2900,00 грн.) та в подальшому в порядку автопролонгації строку кредиту за цією ж стандартною процентною ставкою в межах загальної кількості календарних днів користування кредитом (п.4.2.5 Договору) до 26 травня 2022 року, що становить 6005,90 грн. (109 днів х 55,10 грн.).
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов’язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов’язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності зазначеного вище кредитного договору, укладеного за його участю, а також укладених в подальшому щодо права вимоги за цим договором договорів факторингу та відступлення права вимоги.
Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов’язань за договором №1540814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 лютого 2021 року щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) у розмірах та строки, передбачені цим договором, право грошової вимоги за яким у встановленому законом порядку було набуте позивачем на підставі договору №2-07/09/2021 відступлення права вимоги від 07 вересня 2021 року, та приходить до висновку про задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості за: тілом кредиту в сумі 2900 грн. 00 коп. та процентами в сумі 6005 грн. 90 коп., а всього в загальному розмірі 8905 грн.90 коп..

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» звернувся до суду з позовом майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. з урахуванням пониження ставки судового збору на коефіцієнт 0,8 (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позову, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.       Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України).
У поданій до суду 23 грудня 2025 року заяві про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, представником ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» зазначено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10500,00 грн..
На підтвердження зазначеного розміру понесених ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача були надані копії: 1) договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», як клієнтом, та адвокатом Пархомчук С.В., за умовами якого (пункт 3.1) вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи із вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000,00 грн. за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги (а.с.36-37); 2) акту про отримання правової допомоги від 16 грудня 2025 року, згідно з яким адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу за наступними послугами: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору №1540814 від 06 лютого 2021 року (1 година) - 2000,00 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики (2,5 годин) - 5000,00 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 година) - 3000,00 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн. (а.с.79); 3) рахунку на оплату правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року в сумі 10500,00 грн. (а.с.79 зворот); 4) платіжної інструкції №1144 від 16 грудня 2025 року про оплату позивачем правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року адвокату Пархомчуку С.В. у сумі 10500,00 грн.(а.с.80); 5) свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчука С.В. (а.с.38); 6) довіреності, виданої 09 липня 2025 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» адвокату Пархомчуку С.В. (а.с.8).
В судове засідання представник позивача не з`явився. Розгляд заяви про розподіл судових витрат прохав здійснити без виклику сторін (а.с.76-78). 
На дату судового розгляду справи по суті письмових заперечень від відповідача Козленка Д.О. щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката подано не було.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача розміру заявленого адвокатом Пархомчуком С.В. витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у зв`язку з чим 1) розмір таких витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.     
Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.        За змістом правового висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.  
У постанові від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20 Верховний Суд зазначив про те, що аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, колегія суддів враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.  При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.             Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України»(пункти 24-26), від 23січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обгрунтованим.   У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (див. постанова Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі №94/2355/21).
З наданого представником позивача акту про отримання правової допомоги від 16 грудня 2025 року вбачається вартість наданих адвокатом Пархомчуком С.В. послуг: 1) зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору №1540814 від 06 лютого 2021 року - 2000,00 грн. за 1 годину часу; 2) складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики - 5000,00 грн. за 2,5 години часу; 3) інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи - 3000,00 грн. за 1,5 години часу; 4) канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн..
Разом з тим, спір по справі не є складним; позовна заява містить посилання виключно на норми чинного законодавства та умови кредитного договору, що, як наслідок, не потребувало від адвоката Пархомчука С.В проведення їх порівняльного аналізу та витрачання у зв’язку з цим значного часу для визначення способу захисту права ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», як позивача, та обгрунтування правових підстав позову, а тому суд приходить до висновку про достатність витрачання адвокатом: 1) для зустрічі з клієнтом та його консультації - 0,5 години часу, вартість якої, виходячи із засад розумності та складності справи, визначається судом в розмірі 500,00 грн.; та 2) для складання позовної заяви - 2 години часу, вартість яких, виходячи зі співмірності із ціною позову та враховуючи: відсутність в позовній заяві правових висновків Верховного Суду, сформованих у справах щодо укладеності правочинів в електронній формі (на підтвердження проведеного адвокатом моніторингу та аналізу судової практики), а також незначного обсягу доданих до позовної заяви додатків, визначається судом в розмірі 1100,00 грн. за годину, що відповідно складатиме 2200,00 грн..
З урахуванням відсутності в матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження переліку (найменування) поданих адвокатом Пархомчуком С.В. у справі інших клопотань, заяв, складення ним процесуальних документів та їх належність до предмета спору, а також недоведеності здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи та невідповідності цієї послуги критерію необхідності, суд вважає за можливе виключити із загального розміру витрат на правничу допомогу вартість зазначених послуг в сумі 3000,00 грн.. 
Також суд приходить до висновку, що достатнім розміром витрат адвоката на виготовлення копій документів, виходячи з кількості додатків до позовної заяви та відправку поштової кореспонденції з огляду на вартість її пересилання (130,00 грн. (65,00 грн. + 65,00 грн.), буде сума 300,00 грн..
З огляду на викладене, обсяг як юридичної, так і технічної роботи (зокрема, складання позовної заяви та додатків до неї і подання їх до суду через підсистему «Електронний суд») адвоката Пархомчука С.В. не можна вважати значним; вартість такої роботи адвоката у загальному розмірі 10500,00 грн. є завищеною, належним чином не обгрунтованою, неспівмірною із ціною позову (8905,90 грн.), включає послуги, процесуальна необхідність вчинення яких в контексті обставин даної справи є недоведеною, а тому суд вважає достатнім розмір витрат позивача на правничу допомогу за надання позивачу консультації та складання позовної заяви в загальному розмірі 3000,00 грн., що на думку суду в повній мірі відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, характеру спірних правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, складності справи та реальності наданих адвокатських послуг.
Інші судові витрати, пов’язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,          
В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за договором №1540814 від 06 лютого 2021 року в загальній сумі 8905 грн. 90 коп. (вісім тисяч дев`ятсот п`ять гривень дев`яносто копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» в порядку розподілу судових витрат судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» в порядку розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», адреса місцезнаходження: вул.Саперне Поле, буд.№12, інше нежитлове приміщення 1008 м.Київ, поштовий індекс 01042, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44002941.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , зазначений в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.Ю.Атаманова