ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року	Львів	Справа № 260/5500/24 пров. № А/857/36303/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (суддя – Ващилін Р.О., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м. Ужгород, дата складання повної ухвали – не зазначено), 
в адміністративній справі №260/5500/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна судова адміністрація України, 
про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

встановив: 

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача ТУ ДСА в Луганській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії ТУ ДСА в Луганській області щодо нездійснення нарахування та виплати суддівської винагороди судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_1 з доплатами, встановленими частинами другою та п`ятою статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”: за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді та 20% посадового окладу судді за науковий ступінь “Доктор юридичних наук” - за період з 01 квітня 2024 року по 04 липня 2024 року; 2) зобов`язати ТУ ДСА в Луганській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_1 з доплатами, встановленими частинами другою та п`ятою статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”: за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді та 20% посадового окладу судді за науковий ступінь “Доктор юридичних наук” - за період з 01 квітня 2024 року по 04 липня 2024 року, з урахуванням проведених виплат. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області щодо нездійснення нарахування та виплати суддівської винагороди судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді та щомісячної доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 20% посадового окладу судді за період з 01 квітня 2024 року по 04 липня 2024 року. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді та щомісячної доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 20% посадового окладу судді за період з 01 квітня 2024 року по 04 липня 2024 року, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.03.2025. 
06.08.2025 позивач звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій, керуючись статтями 382, 382-1 КАС України, просила зобов`язати ТУ ДСА в Луганській області в строк протягом 15 днів подати до суду звіт про виконання рішення у цій справі. Заяву мотивувала тим, що відповідач протягом тривалого часу уникає виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки суддівська винагорода за спірний період залишається не виплаченою в належному розмірі. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, у цій адміністративній справі. 
З цією ухвалою суду не погодилася позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушення норм матеріального і процесуального права та без повного з`ясування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є виключно заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування зазначених заходів є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі. При цьому встановлення судового контролю за виконання судового рішення та виконання його в порядку виконавчого провадження не виключають та не заміняють один одного, а є окремими способами виконання судового рішення, які не залежать один від одного. Вважає скаржниця, що висновки суду першої інстанції, які ставлять в залежність наявність чи відсутність примусового виконання судового рішення, є безпідставними та не відповідають вимогам КАС України. Також вважає скаржниця безпідставними висновки суду першої інстанції про ненадання доказів невиконання судового рішення як підставу для відмови у встановленні судового контролю, оскільки у поданій заяві було наголошено та зазначено, що звернення до відповідача та звернення до органів виконавчої служби щодо виконання судового рішення жодного результату не дали. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати ухвалу суду від 13.08.2025 та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області в строк протягом 15 (п`ятнадцяти) днів подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі №260/5500/24. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, не погодившись з її доводами. Зазначає, що відповідач не порушував прав позивача. Дії відповідача ґрунтуються на законі і є цілком правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційної скарга задоволенню не підлягає. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2025, яке набрало законної сили, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді та щомісячної доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 20% посадового окладу судді за період з 01 квітня 2024 року по 04 липня 2024 року, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Позивач подала до суду першої інстанції заяву про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, яке набрало законної сили. 
Заява обґрунтована тим, що відповідач протягом тривалого часу уникає виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки суддівська винагорода за спірний період залишається не виплаченою в належному розмірі. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 13.08.2025, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підтвердження заявлених тверджень жодних доказів до поданої заяви не долучила, а також не надала жодних доказів оскарження в судовому порядку бездіяльності державного виконавця. 
Здійснюючи апеляційний розгляд цієї справи за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 щодо розгляду заяви позивача про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду від 29.01.2025 у справі №260/5500/24, колегія суддів виходить з наступного. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. 
Статтею 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу. 
Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382-1 КАС України). 
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення та наявність підстав для формування висновку про те, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
Статтею 382-3 КАС України визначено порядок прийняття рішення за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, де суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача. 
У розглядуваній справі встановлено, що позивач просить суд зобов`язати в строк протягом 15 днів подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі №260/5500/24, яке набрало законної сили 19.03.2025. 
Колегія суддів також враховує, що 16.06.2025 за заявою позивача Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №78378388 для примусового виконання рішення суду, яким боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10-ти днів. 
Перевіряючи виконання рішення суду першої інстанції і постановляючи оскаржувану ухвалу, окружний суд вірно звернув увагу, що виконання судових рішень в першу чергу забезпечується шляхом їх примусового виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження". При цьому відсутність належного виконання органом Державної виконавчої служби виданого судом виконавчого листа може бути підставою для застосування встановленого ст.287 КАС України механізму оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця. 
Матеріали справи не містять доказів оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця щодо належного виконання рішення суду від 29.01.2025 у справі №260/5500/24. 
Колегія суддів також враховує додані до відзиву на апеляційну скаргу докази щодо виконання рішення суду від 29.01.2025 у справі №260/5500/24, а саме: для забезпечення виконання судового рішення в частині виплати ОСОБА_1 грошових коштів Територіальне управління листами від 07.08.2025 № 528/25-Вих., 11.08.2025 №532/25-Вих та 29.08.2025 №580/25-Вих. «Щодо додаткового фінансування» звернулося до ДСА України з проханням про виділення коштів по бюджетній програмі за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» по КЕКВ 2800. 
05 вересня 2025 року від ДСА України надійшов лист №11-17762/25 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань» з додатками в якому зазначено, що ДСА України листами від 03.02.2025 №11-2404/25, 06.03.2025 №11-4566/25, 07.04.2025 №11- 6770/25,12.05.2025 №11-9437/25, 17.06.2025 №11-12026/25 та 16.07.2025 №11- 14135/25 звертались до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозиціями щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою. 
У відповідь Міністерство фінансів України листами від 17.02.2025 № 08020-01- 2/5032, від 02.04.2025 №08020-09-6/9609, від 30.04.2025 №08020-09-6/12329, від 28.05.2025 №08020-09-6/15313 та від 30.07.2025 №08020-09-6/21433 повідомило, що у період продовження дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення. 
Тому, з огляду на зазначене та враховуючи численні звернення від судів, органів та установ системи правосуддя, ДСА України листом від 26.08.2025 №11-17114/25 вчергове звернулась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 2315,5 млн гривень. 
Листом ДСА України від 29.07.2024 №11-15103/24 ДСА України були надані роз`яснення щодо виконання рішень судів, винесених на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя. 
31 березня 2025 року до Територіального управління надійшов лист від ДСА України №11-6295/25 «Про надання інформації», який надійшов до Територіального управління 01.04.2025 Вх.№344. 
Територіальне управління згідно листа Державної судової адміністрації України направило інформацію про необхідні кошти для виконання рішень судів на користь суддів, в тому числі була зазначена сума по справі № 260/5500/24 позивач - ОСОБА_1 . 
22 вересня 2025 року Начальник відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління надала доповідну записку, в якій зазначено, що згідно затвердженого кошторису на 2025 рік по бюджетній програмі 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», кошти на виконання вищенаведеного рішення відсутні. 
Були направлені запити до ДСА України щодо додаткового фінансування № 528/25- Вих. Від 07.08.2025, № 532/25-Вих. від 11.08.2025, № 580/25-Вих. Від 29.08.2025. На що отримана відповідь лист № 11-17762/25 від 04.09.2025, в якому зазначено про неможливість виділення додаткових бюджетних асигнувань на зазначені цілі. 
Був проведений розрахунок суддівської винагороди - загальна сума складає 100 073,48 грн.. 
Також Начальник відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності в вищезазначеній доповідні записці повідомила, що по бюджетній програмі 0501150 у сумі 23,4 тис. грн. на 2025 рік зареєстровані фінансові зобов`язання по іншому рішенню (виплати почали здійснюватися в 2024 році). На теперішній час Управлінням Державної казначейської служби України у м.Рубіжному Луганської області здійснюється безспірне списання коштів по бюджетній програмі 0501150 по виконанню рішення суду. 
Отож, неможливість повного виконання рішення зумовлена відсутністю у Територіального управління коштів, призначених для виконання рішення суду. Територіальне управління проти виплати нарахованих на виконання рішення суду сум суддівської винагороди не заперечує, відповідні виплати будуть здійснені після надходження бюджетних асигнувань, призначених для виконання рішень суду. 
Тому являються безпідставними доводи апелянта у відповідній частині. 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування, що не спростовано доводами апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд – 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №260/5500/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська