ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 січня 2026 року	Справа №160/21118/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1), в якій позивач, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 28.07.2025, від 04.08.2025, від 14.08.2025, від 25.08.2025, від 08.09.2025, просить:
- визнання протиправним застосування до ОСОБА_1 висновку ВЛК №1987 від 06.08.2024;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 належним чином виконати рішення вищої ВЛК та забезпечити направлення й проведення повторного медичного обстеження у в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2024 ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 винесений висновок №1987 щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби. Вказаний висновок оскаржений позивачем до вищої ВЛК. За результатами розгляду скарги, рішенням від 02.09.2024 та повторно від 08.07.2025, вища ВЛК скасувала первісний висновок та зобов`язала командира ВЧ НОМЕР_2 направити ОСОБА_1 на повторне медичне обстеження й проходження ВЛК у АДРЕСА_1 (ВЧ НОМЕР_3 ), а також забезпечити командира ВЧ НОМЕР_3 проведення відповідного медичного огляду. Проте, фактичного направлення та повторного медичного огляду позивача станом на день подання цього позову до суду не відбулось. Вважаючи протиправним висновок ВЛК ВЧ НОМЕР_1 від 06.08.2024 №1987, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалами суду від 15.08.2025, від 01.09.2025, від 30.09.2025 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 15.09.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України; вказаною ухвалою визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.
24.09.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судово-медичної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що для повного, об`єктивного розгляду справи необхідні спеціальні медичні знання, без яких неможливо встановити фактичний стан здоров`я позивача, а відтак, й оцінити обґрунтованість оскаржуваного висновку ВЛК.
25.09.2025 позивачем до суду подано клопотання, в якому заявник просить здійснювати розгляд справи порядку загального позовного провадження.
29.09.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до розгляду справи третьої особи – Військової частини НОМЕР_2 . В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що саме Військова частина НОМЕР_2 застосовує до позивача оскаржуваний у цій справі висновок ВЛК №1987 від 06.08.2024.
Ухвалою суду від 30.09.2025 клопотання ОСОБА_1 про проведення судово-медичної експертизи залишено без задоволення.
Ухвалою суду від 30.09.2025 залишено заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження без задоволення.
Ухвалою суду від 30.09.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до розгляду справи Військової частини НОМЕР_2 у якості третьої особи відмовлено.
06.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просив:
- визнати висновок ВЛК ВЧ НОМЕР_1 від 06.08.2024 №1987 незаконним та таким, що підлягає скасуванню;
- зобов`язати ВЛК провести повторне всебічне обстеження з урахуванням усіх наявних медичних документів.
20.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 викладені аналогічні позовні вимоги, що містилися у заяві від 06.10.2025. Зазначена заява прийнята судом до розгляду.
22.10.2025 до суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій ВЧ НОМЕР_1 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що у матеріалах справи, які були отримані за клопотанням представника ВЧ НОМЕР_1 міститься рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії, з якого вбачається, що у 20 регіональній військово-лікарській комісії розглянута заява ОСОБА_1 щодо незгоди з постановою військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_4 від 06.08.2024 №1987 про ступінь придатності до служби у десантно-штурмових військах. Також відповідачем-1 зазначено, що з метою контролю обґрунтованості встановлених діагнозів, командиру ВЧ НОМЕР_2 доручено направити ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при ВЧ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 встановленим порядком; командиру ВЧ НОМЕР_3 доручено провести контрольний медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до служби у десантно-штурмових військах. Висновок ВЛК №1987 від 06.08.2024 ухвалено військово-лікарською комісією, яка діяла в межах своїх повноважень відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008. У подальшому, за заявою ОСОБА_1 , 20 регіональна ВЛК розглянула матеріали справи та прийняла рішення про проведення контрольного медичного огляду у ВЛК при ВЧ НОМЕР_3 . У зазначеному рішенні суб`єктом виконання визначено командира ВЧ НОМЕР_2 , який має направити військовослужбовця на повторний огляд. ВЧ НОМЕР_1 не отримувала жодних розпоряджень від вищої ВЛК щодо направлення ОСОБА_1 на повторне обстеження і не є стороною, на яку покладено виконання цього рішення. 20 Регіональна військово-лікарська комісія є окремим військовим формуванням та не входить до складу ВЧ НОМЕР_1 . Отже, суб`єктом виконання рішення від 20 РВЛК є ВЧ НОМЕР_2 , а не ВЧ НОМЕР_1 . Тому, вимога позивача щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 забезпечити направлення на повторне ВЛК є зверненою до неналежного відповідача.
27.10.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 звертає увагу, що рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії прийнято вдруге, оскільки перше рішення не було виконано через бездіяльність залучених сторін, враховуючи ВЧ НОМЕР_1 . Так, 06.08.2024 ВЛ А4615 винесено спірний висновок №1987. 02.09.2024 20 регіональною військово-лікарською комісією скасовано означений висновок та зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 направити ОСОБА_1 на повторне медичне обстеження. 08.07.2025 20 регіональною військово-лікарською комісією повторно прийнято рішення аналогічного змісту, у зв`язку з невчиненням відповідних дій щодо проведення повторного медичного огляду позивача. Позивач звертає увагу, що ВЧ НОМЕР_1 , як орган, що видав спірний висновок, не ініційовано жодних дій щодо офіційного його скасування або інформування ВЧ НОМЕР_2 про результати рішень 20 регіональної військово-лікарської комісії
Позивачем заявлено клопотання про залучення до розгляду справи співвідповідача – Військової частини НОМЕР_2 . В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що права позивача в частині ухвалення, на думку ОСОБА_1 , незаконного висновку порушені Військовою частиною НОМЕР_1 , а права позивача в частині невиконання висновку 20 регіональної військово-лікарської комісії щодо направлення ОСОБА_1 на повторне медичне обстеження порушені Військовою частиною НОМЕР_2 .
Ухвалою суду від 12.11.2025 залучено в якості співвідповідача по справі №160/21118/25 Військову частину НОМЕР_2 (далі – ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-2); постановлено здійснювати спочатку розгляд адміністративної справи №160/21118/25.
24.11.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ВЧ НОМЕР_2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що 01.09.2024 на території тимчасового розташування ВЧ НОМЕР_2 у населеному пункту АДРЕСА_2 , після доведення бойового розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.08.2024 №4180/БР/дск, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді стрільця – номера обслуги 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти НОМЕР_5 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_2 , відкрито відмовився від його виконання. Надалі, цього ж дня, солдат ОСОБА_1 був доставлений до Територіального управління Державного бюро розслідувань за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України та відомості про що були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62024050010008996 від 01.09.2024. Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2024 №251, солдату ОСОБА_1 01.09.2024 призупинено виплату грошового забезпечення та цього ж дня останній був виключений з котлового забезпечення. 03.09.2024 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діє по день подання цього відзиву. Від моменту затримання ОСОБА_1 зарахований у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 , а всі питання з його переміщенням перебувають в компетенції органів досудового розслідування та адміністрації установи, де він утримається, - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 Регіональна військово-лікарська комісія направила до ВЧ НОМЕР_2 запит, з метою забезпечити направлення позивача на повторне проходження ВЛК. Втім, відповідач-2 звертає увагу, що військова частина не має фізичної чи юридичної можливості самостійно забезпечувати доставлення на ВЛК, оскільки переміщення осіб, які перебувають під вартою, здійснюється виключно конвойною службою, на підставі процесуальних документів – ухвали суду або постанови слідчого/прокурора. На момент отримання запиту позивач вже утримувався в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 №1109/15800 (далі – Положення №402), направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Керівники органів управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, за потреби, направляють на медичний огляд ВЛК військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту. Виходячи з вищевикладеного, ВЧ НОМЕР_2 не могла вчинити дії щодо направлення позивача на ВЛК, оскільки переміщення затриманих за підозрою у вчиненні злочину – не повноваження військової частини. Відсутність направлення позивача на повторну ВЛК є наслідком об`єктивної неможливості, а не бездіяльності. Вимога 20 регіональної військово-лікарської комісії не може бути виконана військовою частиною без погодження з органами, у віддані яких перебуває особа під вартою. ВЧ НОМЕР_2 22.11.2025 направлено повторний лист до 20 Регіональної військово-лікарської комісії з метою здійснити направлення (організувати виклик) зазначеного військовослужбовця у взаємодії з органом, на відповідальному утриманні якого він перебуває.
25.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок ВЛК ВЧ НОМЕР_1 №1987 від 06.08.2024 як незаконний та недійсний;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 забезпечити негайне направлення ОСОБА_1 на повторне обстеження і ВЛК, визначене рішеннями НОМЕР_6 РВЛК від 02.09.2024, 08.07.2025, вищої ВЛК від 04.11.2025.
З урахуванням того, що заява про уточнення позовних вимог подана до початку розгляду справи по суті, як це передбачено положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд приймає до розгляду уточнені позовні вимоги від 25.11.2025 та розглядає справу в їх межах.
26.11.2025 до суду надійшли пояснення від відповідача-2, в яких ВЧ НОМЕР_1 звертає увагу, що ВЧ НОМЕР_1 не отримувала жодних розпоряджень від вищої ВЛК щодо направлення ОСОБА_1 на повторне обстеження і не є стороною, на яку покладено виконання цього рішення. Висновок ВЛК №1987 від 06.08.2024 вже скасований вищою ВЛК. Підстави у позовних вимогах до ВЧ НОМЕР_1 про визнання висновку ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2024 №1987 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у позивача відсутні. Суб`єктом виконання рішення від 20 РВЛК є військова частина НОМЕР_2 , а не ВЧ НОМЕР_1 .
01.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зауважує, що саме ВЧ НОМЕР_1 є належним суб`єктом для направлення позивача на медичний огляд.
02.12.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно з оскаржуваною у цій справі довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2024 №1987 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого останнього визнано придатним до служби у десантно-штурмових військах.
Вважаючи протиправним вказаний висновок ВЛК Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернувся до 20 регіональної військово-лікарської комісії зі скаргою.
Листом 20 регіональної військово-лікарської комісії від 02.09.2024 повідомлено, що для вирішення питання відповідно до пункту 2.4.6. розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 з метою контролю обґрунтованості встановлених діагнозів доручено: командиру військової частини НОМЕР_2 направити солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військової частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 встановленим порядком; командиру військової частини НОМЕР_3 провести контрольний медичний огляд солдату ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до служби у десантно-штурмових військах.
01.09.2024 ОСОБА_1 був доставлений до Територіального управління Державного бюро розслідувань за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України та відомості про що були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62024050010008996 від 01.09.2024.
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2024 №251, солдату ОСОБА_1 01.09.2024 було призупинено виплату грошового забезпечення та цього ж дня останній був виключений з котлового забезпечення. 
03.09.2024 ОСОБА_1 за вказаним кримінальним провадженням обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
Аналогічний за змістом лист до листа від 02.09.2024 винесено 20 регіональною військово-лікарською комісією 08.07.2025.
Листом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 05.11.2025 №598/9/27104 повідомлено, що у 20 регіональній військово-лікарській комісії в межах повноважень з аналогічних питань розглянута скарга ОСОБА_1 та прийнято рішення про необхідність проведення йому контрольного обстеження та медичного огляду ВЛК у Військовій частині НОМЕР_3 , зазначене рішення надіслано командира Військової частини НОМЕР_2 за №1854/5111 від 08.07.2025, однак станом на 04.11.2025 не реалізовано. Ураховуючи зазначене, Центральною ВЛК ЗС України запропоновано розглянути питання про направлення ОСОБА_1 встановленим порядком до закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а у разі потреби – медичного огляду ВЛК.
22.11.2025 ВЧ НОМЕР_2 звернулась до голови 20 регіональної військово-лікарської комісії із запитом щодо вирішення питання про направлення солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Листом 20 регіональної військово-лікарської комісії від 26.11.2025 повідомлено, що для вирішення питання відповідно до пункту 2.4.6. розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 з метою контролю обґрунтованості встановлених діагнозів доручено: начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 направити солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 встановленим порядком; командиру військової частини НОМЕР_3 провести контрольний медичний огляд солдату ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до служби у десантно-штурмових військах.
Позивач не погоджується з рішенням ВЛК, оформленого довідкою №1987 від 06.08.2024, а також не направленням його на медичний огляд ВЛК, що і стало підставою для звернення з цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правове регулювання спірних правовідносин здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Як встановлено частиною 3 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону №2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.
Це Положення, зокрема, поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України (пункт 1.1. розділу І Положення №402).
На підставі пункту 1.2. розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: 
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з пунктом 1.3. розділу І Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи.
Пунктом 2.1. розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Згідно з підпунктами 2.3.1, 2.3.3. пункту 2.3. розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема:
організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5. пункту 2.3. розділу І Положення №402).
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку;
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Відповідно підпункту 2.5.4. пункту 2.5. глави 2 розділу I Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (підпункт 2.4.6. пункту 2.4 розділу І Положення №402).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (пункт 2.4.10. розділу І Положення № 402).
Пунктом 1.1. розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Згідно з пунктом 20.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.9. розділу ІІ Положення № 402).
Згідно з пунктом 6.1. розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.
Керівники органів управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, за потреби, направляють на медичний огляд ВЛК військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту.
Як було зазначено вище, листами 20 регіональної військово-лікарської комісії від 02.09.2024, від 08.07.2025 повідомлено, що для вирішення питання відповідно до пункту 2.4.6. розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 з метою контролю обґрунтованості встановлених діагнозів доручено: командиру військової частини НОМЕР_2 направити солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військової частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 встановленим порядком; командиру військової частини НОМЕР_3 провести контрольний медичний огляд солдату ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до служби у десантно-штурмових військах.
Листом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 05.11.2025 №598/9/27104 повідомлено, що у 20 регіональній військово-лікарській комісії в межах повноважень з аналогічних питань розглянута скарга ОСОБА_1 та прийнято рішення про необхідність проведення йому контрольного обстеження та медичного огляду ВЛК у Військовій частині НОМЕР_3 , зазначене рішення надіслано командира Військової частини НОМЕР_2 за №1854/5111 від 08.07.2025, однак станом на 04.11.2025 не реалізовано. Ураховуючи зазначене, Центральною ВЛК ЗС України запропоновано розглянути питання про направлення ОСОБА_1 встановленим порядком до закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а у разі потреби – медичного огляду ВЛК.
22.11.2025 ВЧ НОМЕР_2 звернулась до голови 20 регіональної військово-лікарської комісії із запитом щодо вирішення питання про направлення солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Листом 20 регіональної військово-лікарської комісії від 26.11.2025 повідомлено, що для вирішення питання відповідно до пункту 2.4.6. розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 з метою контролю обґрунтованості встановлених діагнозів доручено: начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 направити солдата ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 встановленим порядком; командиру військової частини НОМЕР_3 провести контрольний медичний огляд солдату ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до служби у десантно-штурмових військах.
Так, суд зазначає, що Закон України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» від 07.03.2002 №3099-ІІІ (далі – Закон №3099-ІІІ) з метою подальшого зміцнення законності, правопорядку та військової дисципліни у Збройних Силах України, забезпечення конституційних прав військовослужбовців визначає статус, основні завдання, організацію та принципи діяльності Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, права, обов`язки, заходи соціального і правового захисту та відповідальність її військовослужбовців.
Відповідно до статті 1 Закону №3099-ІІІ військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.
Служба правопорядку у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом та іншими виданими у відповідності з ними нормативно-правовими актами (стаття 2 Закону №3099-ІІІ).
Згідно з пунктами 8, 17 частини 1 статті 8 Закону №3099-ІІІ на Службу правопорядку покладається здійснення таких функцій:
- забезпечувати у передбачених законом випадках виконання кримінальних покарань стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту;
- охороняти та конвоювати затриманих чи взятих під варту військовослужбовців та військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а також тих, що відбувають покарання у дисциплінарному батальйоні.
Суд зазначає, що з урахування листа 20 регіональної військово-лікарської комісії від 26.11.2025, ВЧ НОМЕР_2 не є належним суб`єктом, уповноваженим забезпечувати переміщення солдата ОСОБА_1 для проходження повторного медичного огляду ВЛК, оскільки з моменту його взяття під варту, всі питання, пов`язані з переміщенням, перебували виключно у компетенції органів досудового розслідування та адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відсутність ухвали суду або постанови слідчого чи прокурора унеможливлювала доставлення позивача на ВЛК, що свідчить про відсутність у діях ВЧ НОМЕР_2 протиправної бездіяльності щодо невиконання запиту 20 регіональної військово-лікарської комісії.
З огляду на викладене та з урахуванням пункту 17 частини першої статті 8 Закону №3099-ІІІ, на виконання листа 20 регіональної військово-лікарської комісії від 26.11.2025 з метою забезпечення доставлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, обов`язок щодо його направлення та конвоювання з місця тримання під вартою покладається на ІНФОРМАЦІЯ_1 як на орган, уповноважений законом здійснювати охорону та конвоювання зазначеної категорії осіб.
Щодо вимог про визнання протиправним та скасування висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 №1987 від 06.08.2024 суд зазначає, що вказаний висновок був переглянутий Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України. Листом Центральної військово-лікарської комісії ЗС України від 05.11.2025 №598/9/27104 повідомлено, що у 20 регіональній військово-лікарській комісії в межах наданих повноважень розглянуто скаргу ОСОБА_1 з аналогічних питань та прийнято рішення про необхідність проведення йому контрольного обстеження і медичного огляду ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 . Зазначене рішення було направлено командиру військової частини НОМЕР_2 листом №1854/5111 від 08.07.2025, однак станом на 04.11.2025 воно не було реалізоване. З урахуванням наведеного Центральною ВЛК ЗС України запропоновано розглянути питання про направлення ОСОБА_1 у встановленому порядку до закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а у разі необхідності — на медичний огляд ВЛК.
Водночас, на даний час медичний огляд ОСОБА_1 не проведено, оскільки, як встановлено цим судовим рішенням, забезпечення його доставлення до місця проведення медичного огляду належить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 як органу, уповноваженого законом здійснювати охорону та конвоювання зазначеної категорії осіб.
За встановлених обставин, вимоги про визнання протиправним та скасування відповідного висновку є передчасними, оскільки медичний огляд позивача фактично не проведено з причин, що не залежать від відповідачів у цій справі, а забезпечення доставлення позивача для проходження медичного огляду належить до повноважень органу, який не є стороною у даній справі.
Суд також звертає увагу на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, згідно з якими до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
У пунктах 80, 81 вказаної постанови від 26.02.2025 у справі №600/3273/22-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду підсумував, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суд критично оцінює доводи позивача стосовно того, що відповідачем-1 не було взято до уваги те, що лікарями ВЛК огляд позивача не проводився, не досліджувалися будь-які аналізи, медичні документи, що призвело до порушення процедури проходження ВЛК та ухвалення незаконних рішень, а також здійснено фальсифікацію документів.
Так, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
На підставі частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства, суд, 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій: 08015857), Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_8 ) – відмовити. 
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар