Справа № 466/5196/25
Провадження № 2/444/163/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

29 січня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Зеліско Р. Й. 
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики . Просить суд: 
1) стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 суму боргу за договором позики у формі розписки від 26.08.2024 року в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро, що станом на день написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ становить еквівалент 118 276 грн. 01 коп.;
2) стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 суму судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп.;
3) стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000,00 грн.,
з підстав зазначених у позові. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Однак, надав заяву (а.с. 32, 37) у якій просить здійнювати розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Зазначив, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі додатково шляхом оголошення на  офіційному вебсайті Судова влада України. 
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.
Клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших не подано.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що 26 серпня 2024 року, між позивачем - ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (відповідачем) було укладено договір позики грошових коштів у формі розписки, згідно якого відповідач отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 2500 Євро.
Укладений договір позики грошових коштів між сторонами, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 1047 ЦК України, оскільки відповідачем було надано розписку підписану власноручно.
Відповідно до умов договору позики у формі розписки від 26 серпня 2024 року, відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 28.02.2025 року, що видно з копії розписки (а.с.10).
Як встановлено судом, відповідач, станом на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, своїх зобов`язань з приводу повернення грошової суми, отриманої на підставі вище вказаного договору позики, так і не виконав.
Як зазначає позивач у позовній заяві, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути вище вказану суму у розмірі 2500 Євро, однак, ОСОБА_2 вказані прохання позивача проігнорувала, тому, з метою захисту своїх порушених майнових прав та інтересів, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Згідно із статтею 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, відповідачем не повернуто отриманих в борг грошових коштів, а тому його заборгованість перед ОСОБА_1 за договором позики у формі розписки від 26 серпня 2024 року, становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) Євро, що станом на день написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ становить еквівалент 118 276 грн. 01 коп., які підлягають стягненню з нього в судовому порядку, з огляду на його відмову в добровільному порядку виконати своє зобов`язання за договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1047 ЦКУ визначені вимоги до форми договору позики, а саме: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно, правової позиції ВС України, зробленої в постанові від 18 вересня 2013 року № 6- 63цс1 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Отже, договір позики у формі розписки укладений між позивачем та відповідачем відповідає вимогам цивільного законодавства, щодо форми та змісту.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідач не повернув отримані ним від позивача грошові кошти у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) Євро. Станом на день звернення позивача в суд із позовною заявою вказана сума за офіційним курсом НБУ становить еквівалент 118 276 грн. 01 коп. 

Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 118 276 грн. 01 коп.боргу за договором позики підлягає до задоволення в повному обсязі. 

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн., то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:
1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 
2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 
3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);
4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу стороною позивача надано: 
1) копія договору № 86 про надання правничої допомоги від 27.05.2025 року (а.с. 11-13);
2) копію акту виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги № 86 від 27.05.2025 року на загальну суму 16 000,00 грн. (а.с.14);
3) копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 85 від 25.05.2025 року (а.с. 15).

З копію акту виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги № 86 від 27.05.2025 року (а.с.14) видно, що серед видів послуг є зокрема: представництво інтересів клієнта в Шевченківському районному суді м. Львова у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (повний супровід). Сума наданих послуг: 10 500,00 грн. 
Оскільки, в надані послуги не входить представництво інтересів клієнта в Жовківському районному суді Львівської області у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (повний супровід), і іншого акту виконаних робіт (де були б включені такі послуги) стороною позивача не надано, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правничу допомогу, а саме в сумі 5500,00 грн. 

У зв"язку із вищенаведеним, дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (аркуш справи № 5).
Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 12, ст. 23, ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 131, ст. 141, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, ст. 526, ч. 3 ст. 551, статтями 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :
Позов задоволити.

Стягнути  з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 суму боргу за договором позики у формі розписки від 26.08.2024 року в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро, що станом на 28.05.2025 року за офіційним курсом НБУ становить 118 276 грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 суму судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5500,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо Львівському апеляційному суду.

Повне найменування сторін у справі:
Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) .
Повний текст рішення виготовлено 29.01.2026 року.

Суддя:        Зеліско Р. Й.