КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року                                                                                                      місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 758/10376/25
номер провадження: 22-ц/824/16342/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 року у складі судді Якимець О.І., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ»    (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу №01-28/10/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Позивач вказував, що 07 лютого 2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №176817 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Зазначав, що відповідно до п.1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1 000 грн 00 коп.; дата надання кредиту: 07 лютого 2021 року; строк кредиту: 21 день; валюта кредиту UAH, стандартна процентна ставка 2% в день або 730% річних.
Вказував, що згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на  16 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 5 040 грн 00 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1 000 грн 00 коп.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4 040 грн 00 коп.
З урахуванням наведеного, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №176817 в розмірі 5 040 грн 00 коп., з яких: 1 000 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 040 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за процентами.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 року позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 1 570 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 750 грн 95 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 2 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.
Стягнуто з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 2 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні судових витрат на професійну правову допомогу, представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити в цій частині і покласти на позивача у справі відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 2 451 грн 61 коп., що є різницею між 4 451 грн 61 коп. та 2 000 грн 00 коп., якщо дотриматися принципу пропорційності 31% витрат з відповідача, 69% витрат з позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги на 31% від заявлених позовних вимог. При цьому, відповідач у відзиві визнав позов в частині стягнення з відповідача саме коштів в сумі 1 570 грн 00 коп., що є 31% від позовної вимоги, заявленої позивачем. Витрати на правову допомогу обидві сторони позивач та відповідача заявили однакові по 12 000 грн 00 коп. Обидві сторони подали розрахунки на 12 000 грн 00 коп., які були понесені сторонами на правову допомогу.
Вважає, що якщо суд зменшував витрати на правову допомогу відповідача до 2 000 грн 00 коп., які були заявлені в розмірі 12 000 грн 00 коп., суд першої інстанції мав обов`язок з дотриманням принципу пропорційності, зменшити витрати позивача до 31% від 2 000 грн 00 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача 620 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Якщо ж суд стягував з відповідача на користь позивача 2 000 грн 00 коп. на правову допомогу, то суд мав з дотриманням принципу пропорційності стягнути з позивача на користь відповідача на 69% більше та з дотриманням принципу пропорційності стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп. з відповідача на користь позивача та 4 451грн 61 коп. - з позивача на користь відповідача.
Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Сторони у справі повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання, призначене на 25 листопада 2025 року на 10 год 15 хв., завчасно, в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явились.
Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та його представник адвокат Пархомчук С.М., а також представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О.В. 23 жовтня 2025 року отримали судові повістки про виклик до суду на 25 листопада 2025 року на 10 год 15 хв. шляхом доставлення повісток до їх Електронних кабінетів, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.137-140).
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
За таких обставин учасники у справі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.
25 листопада 2025 року на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова О.В. про розгляд справи без участі відповідача та його представника.
Враховуючи наведене та зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судового збору у розмірі 750 грн 95 коп., не оскаржується, тому відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України законність та обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Указаним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає не в повному обсязі.
Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 2 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач заявив до компенсації 10 500 грн 00 коп. адвокатських витрат, проте подані документи не підтверджують співмірності заявленої суми зі складністю справи, обсягом наданих послуг та ціною позову. Суд першої інстанції встановив, що фактично виконаний адвокатом Пархомчуком С.В. обсяг робіт був значно меншим за заявлений, справа є простою, не вимагала значних часових чи процесуальних затрат. Тому, застосувавши критерії реальності, розумності та пропорційності витрат, суд першої інстанції зменшив суму компенсації до 2 000 грн 00 коп. як таку, що відповідає принципам справедливості.
Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи такого.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.
У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч.5 та 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)).
Отже при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження                     № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Частиною 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року адвокат Пархомчук С.В. на умовах платності зобов`язався надавати позивачу ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»  професійну правничу допомогу у даній справі (а.с.18-21).
Згідно з актом отримання правової допомоги від 11 серпня 2025 визначена вартість послуг з надання правової допомоги адвокатом Пархомчуком С.В. позивачу ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», а саме: 
зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 , в рамках кредитного договору № 176817 від 07 лютого 2021, кількість годин - 1 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 2 000 грн 00 коп.; 
складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг судової практики, кількість годин 2,5 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 5 000 грн 00 коп.; 
інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо судової справи, кількість годин 1,5 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 3 000 грн 00 коп.; 
канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500 грн 00 коп. 
Всього 5 годин, загальною вартістю 10 500 грн 00 коп. (а.с.101).
Відповідно до платіжної інструкції № 39498 від 11 серпня 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатило суму 10 500 грн 00 коп. адвокату Пархомчуку С.В. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року (а.с.105).
В свою чергу, 29 липня 2025 року між адвокатом Крикуновим О.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №1/29/7/25, за умовами якого адвокат Крикунов О.В. на умовах платності зобов`язався надавати ОСОБА_1   професійну правову допомогу в цій справі (а.с.77).
Відповідно до акту виконаних послуг (робіт) від 03 серпня 2025 року, згідно договору № 1/29/7/25 від 29 липня 2025 року про надання правої допомоги, визначено перелік та вартість виконаних робіт, здійснених  адвокатом Крикуновим О.В. в інтересах ОСОБА_1 , а саме: 
надання правової консультації, кількість годин 0,5 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 1 000 грн 00 коп.; 
підготовка, складання відзиву на позовну заяву з надсиланням позивачу та суду, кількість годин 2,5 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 5 000 грн 00 коп.; 
ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду разом з часом витраченим на проїзд до суду, кількість годин 1 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 2 000 грн 00 коп.; 
участь адвоката у судовому засіданні 14 серпня 2025 року разом з часом витраченим на проїзд до суду, кількість годин 1,25 год, вартість однієї години 2 000 грн 00 коп. - загальна сума 2 500 грн 00 коп. 
Загалом - 10 500 грн 00 коп. (а.с.78).
Враховуючи наведене, предмет спору та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу понесених як позивачем, так і відповідачем, до 2 000 грн 00 коп. кожним.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О.В. не заперечував повноважень суду зменшувати витрати на правову допомогу та фактично погодився із висновком суду першої інстанції про зменшення базової суми витрат на професійну правничу допомогу, які поніс як позивач, так і відповідач, до 2 000 грн 00 коп. кожним.
Також ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не оскаржило рішення суду першої інстанції, зокрема в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу кожній зі сторін.  
Оскільки сторони фактично погодилися з визначеним судом першої інстанції базовим розміром витрат на правничу допомогу по 2 000 грн 00 коп. кожній, позивач не оскаржив рішення у цій частині, а відповідач не ставить під сумнів правомірність самого зменшення витрат, то колегія суддів не вбачає підстав для перегляду встановленої судом першої інстанції бази витрат, яка є достатньою, обґрунтованою та відповідає критеріям справедливості й співмірності.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, враховуючи положення ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, а також те, що позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, то витрати на професійну правничу допомогу підлягали розподілу судом першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Фактично суд першої інстанції задовольнив лише ту частину вимог ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», яка стосувалася повернення основної суми кредиту, тобто 1 570 грн 00 коп., що становить 31% від заявлених позовних вимог. 
Водночас у 69% позовних вимог суд першої інстанції відмовив.
Такий фактичний баланс задоволених і відхилених вимог відображає реальний результат спору між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 , і саме це співвідношення 31% на 69% підлягало застосуванню судом при розподілі витрат на правничу допомогу відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.
Отже, враховуючи визначену судом першої інстанції базову суму витрат на професійну правничу допомогу (2 000 грн 00 коп. для кожної сторони), а також пропорційне співвідношення задоволених та відхилених позовних вимог (31% і 69% відповідно), з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягало стягненню 620 грн 00 коп., тоді як з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 - 1 380 грн 00 коп.
Такий розподіл відображає реальний фактичний результат вирішення спору та відповідає вимогам ст.141 ЦПК України щодо пропорційності судових витрат.
Однак суд першої інстанції наведеного не врахував та, всупереч вимогам ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»  2 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, одночасно стягнувши з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 також 2 000 грн 00 коп., тобто застосував однаковий фіксований розмір, не зважаючи на встановлене у справі співвідношення (31%) задоволених позовних вимог та (69%) відхилених позовних вимог.
Такий підхід призвів до формального та непропорційного розподілу судових витрат, оскільки фактично стягнуті судом суми: 2 000 грн 00 коп. з відповідача та 2 000 грн 00 коп. з позивача, не відображають реальний результат вирішення спору та не відповідають принципу пропорційності, закріпленому у ст.141 ЦПК України.
Водночас колегія суддів враховує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч.1 та 2 ст.2 ЦПК України).
Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі                    № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що пропорційний розподіл витрат на професійну правничу допомогу, обчислений за формулою 2 000 грн 00 коп.? 31% = 620 грн (з відповідача на користь позивача) та 2 000 грн 00 коп. ? 69% = 1 380 грн (з позивача на користь відповідача), утворює різницю в сумі 760 грн (1 380 грн 00 коп. - 620 грн 00 коп.).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового рішення, яким стягнути із ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 760 грн 00 коп. з наведених вище підстав.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова О.В. підлягає задоволенню частково.
Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 760 (сімсот шістдесят) грн 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий

 
Судді: