ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 678/1985/25
Провадження № 33/820/143/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. перевірила апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

 
Відповідно до постанови судді суду першої інстанції, 12.12.2025 року о 00 год. 03 хв. в с. Ярославка, по вул. Кошарського, 16, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810», та в медичному закладі водій відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Постановою судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення зазначає те, що з повним текстом постанови суду першої інстанції не ознайомлений та на руки не отримував, відтак був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу та викласти мотиви незгоди із таким рішенням суду.
Про оскаржувану постанову дізнався лише 20.01.2026. Виклики до суду щодо розгляду справи особисто не отримував, з матеріалами справи не ознайомлений. Вважає, що розгляд справи звівся до того, що суддя виніс постанову за його відсутності. 

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.
Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі статті 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.
За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.
Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту ухвалення постанови.
Як вбачається з наданих матеріалів справи про адміністративне провадження, справа №678/1985/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП надійшла до Летичівського районного суду Хмельницької області 22 грудня 2025 року та передана на розгляд судді Цибульському Д.В. (а/с 9).
Під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою на предмет відповідності її вимогам КУпАП було встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було призначено на 09.00 год. 22 грудня 2025 року.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №538287 від 12.12.2025 особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а саме, що розгляд справи відбудеться 22.12.2025 року о 09.00 год. у Летичівському районному судді Хмельницької області (а/с 1).
Наявним у матеріалах справи відеозаписом (0000000_0000002025121200014 9_0065.MP4) підтверджується, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та інших письмових доказів, він належним чином був повідомлений працівниками поліції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а/с 7).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відбувся 22 грудня 2025 року у приміщенні Летичівського районного суду Хмельницької області за відсутністю ОСОБА_1 , який у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суду не повідомив (а/с 10).
Окрім того, в матеріалах справи містяться квитанції про сплату штрафу в сумі 17000 грн. та судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., які були сплачені ОСОБА_1 31.12.2025 року о 10:14:37 год. в АТ КБ «Приватбанк» у відділенні Хмельницьке 26 за адресою: Хмельницька область, с-ще Летичів, вул. Героїв Крут, 2 (а/с 13-14). 
Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду 23 січня 2026 року (а/с 15-20).
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього 12 грудня 2025 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 538287, а також про перебування даної справи на розгляді Летичівського районного суду Хмельницької області, про призначення даної справи до розгляду на 09.00 год. 22 грудня 2025 року, про що ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, протягом тривалого часу самостійно не цікавився ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.
Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 сплатив штраф, відповідно до оскаржуваної постанови, що свідчить про його обізнаність про стан відомого йому судового провадження та про прийняте судом рішення.
До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
Така доволі пасивна поведінка ОСОБА_1 по відношенню до цього адміністративного провадження, яка зокрема проявилась у його ставленні до результату судового розгляду, призвела до пропуску строку апеляційного оскарження, без наявності поважних причин.
Отже, установивши наведені вище обставини, доходжу висновку, що зазначені в скарзі підстави пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними. 
У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 289, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя