КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3244/2025 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Київ
Справа № 753/8590/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. 
за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Котвицького В.Л.,
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила розірвати укладений 29 квітня 2017 року з відповідачем шлюб. 
В обґрунтування позову зазначила, що 29 квітня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого в них народилися двоє дітей. Спільне життя між сторонами не склалося, подальше сумісне проживання і збереження шлюбу є неможливе з огляду не відмінність в поглядах та характерів. Сторони втратили почуття взаємної поваги, довіри та любові, подальше їхнє спільне проживання суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відносини з відповідачем ґрунтуються на ворожості одне до одного, примирення неможливе.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 693 між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 - розірвано.
Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити до іншого суду першої інстанції за підсудністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки суд прийняв до свого провадження справу з порушенням правил територіальної юрисдикції.
Стверджує, що сторони виїхали за межі території України з 2022 року, проживали в Канаді за адресою: АДРЕСА_2. З 2023 року вони фактично живуть і працюють в Об`єднаних Арабських Еміратах за адресою: АДРЕСА_1.
Про розгляд справи апелянт не був повідомлений належним чином, процесуальні документи та рішення не отримував, отримав лише копію оскаржуваного рішення від позивача в їхніх апартаментах в Дубаї.
На переконання апелянта, суд першої інстанції формально розглянув справу, не надав належної юридичної оцінки тому факту, що відповідач та їхні з позивачем спільні діти є іноземцями, не дослідив і не встановив обставини, що пов`язані з місцем проживання сторін цього спору.
Зважаючи на вищенаведені обставини, територіальна юрисдикція за участю громадян України та іноземців, які проживають за межами України, повинна була визначатися суддею Верховного Суду відповідно до статті 29 ЦПК України.

27 жовтня 2025 року представник ОСОБА_3 - Селезньов М.В. сформував на надіслав засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» заяву про відмову від позову, зареєстровано судом 28 жовтня 2025 року.

В судове засідання сторони та їхні представники не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що не перешкоджає судовому розгляду за їхньої відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява  ОСОБА_3 , яка подана представником Селезньовим М.В. , підлягає задоволенню. 

Статтею 373 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.
Позивач ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Селезньова М.В. скористалася своїми правами, передбаченими положеннями ч. 1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, 373 ЦПК України, звернулася до суду з заявою про відмову від позову.
Підстав для відмови у прийнятті поданої заяви колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, заяву слід задовольнити, прийнявши відмову ОСОБА_3 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Вбачаючи наявність підстав для прийняття відмови від поданого у справі позову, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнання нечинним рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374 - 377, 381 - 383 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 - Селезньова Максима Васильовича - задовольнити.
Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року - визнати нечинним.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 22 січня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.