Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 р. №520/28871/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛАКС ГРУПП" (вул. Котлова, буд. 185, л. Л-1, м. Харків,61017, код ЄРДПОУ 40243719) до Чернівецької митниці (вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58023, код ЄДРПОУ 43971359) про визнання протиправним та скасування рішення 

В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛАКС ГРУПП" , з адміністративним позовом, в якому просить суд:
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості від 18.09.2025 №UA408000/2025/000319/2.
В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем. 
04.11.2025 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Від Чернівецької митниці, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що задекларований рівень митної вартості товару був нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, використані Позивачем відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані Позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зазначено, що умовами контракту №0111 від 01.11.2019 передбачена оплата в розмірі 100% від загальної вартості товару, що постачається, протягом 60 банківських днів з дати відправлення. П.11.1 контракту передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, в порушення умов контракту, сплачується штраф розмірі 0,1% від несплаченої суми за поставлений товар. Відповідно до реквізитів коносаменту №SHA25070702 товар відправлено 22.07.2025. Відомостей щодо здійснення/ нездійснення оплати за партію товару не надано. Даний факт не дає можливості відслідкувати дотримання умов даного контракту, що може вплинути на рівень митної вартості товарів.
Зазначено, що товар постачається на умовах CPT UA Тернопіль. Згідно правил Інкотермс при імпорті товарів в Україну на умовах поставки CPT (перевезення оплачені до…) до витрат продавця входять: пакування; оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки; витрати з проходження терміналу у місці відправки; завантаження на судно; фрахт; витрати з проходження терміналу у місці призначення. Тобто, ціна CPT означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного місця призначення. Відповідно до положень п.2.3 контракту №0111 від 01.11.2019, в редакції додаткової угоди №3 від 26.02.2022, в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових ціни CPT до митної вартості товарів.
Також зауважено, що документ, заявлений як прайс-лист від 15.05.2025 б/н, не може вважатися прайслистом, так як в документі зазначена конкретна пропозиція по товарах на конкретно визначених умовах поставки (а саме, ціни по товарах зазначені на умовах CPT Тернопіль), тобто це є ціновою пропозицією.
Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Судом з матеріалів справи встановлено, що 11 листопада 2019 року між китайською фірмою «Ningbo Choice Imp.& Exp.Co.LTD> (як Продавцем) та ТОВ «ПОЛАКС ГРУП» як Покупцем, було укладено зовнішньоекономічний контракт №0111.
Згідно пункту 1.1. зазначено, що Продавець продає продукцію, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товари згідно з умовами Контракту. Відповідно до п. 1.2 найменування, асортимент та кількість товарів, що поставляються, на кожну поставку вказуватимуться у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Контракту. Згідно розділу 2 Контракту ціни на товар встановлюються в доларах США та включають у себе вартість тари, упаковки, маркування, завантаження на транспортний засіб на умовах поставки СРТ Одеса. Відповідно до Розділу 4 Контракту - розрахунки за товар здійснюються в розмірі 100% від загальної вартості товару, що постачається, впродовж 60 банківських днів з дати відправки товару.
В рамках даного Договору Постачальником було поставлено Покупцеві товари: «Вироби з незатверділої, непористої, вулканізованої гуми, киянки, круги відрізні шліфувальні, інструменти ручні для рубання, пилки (ножівки), слісарно-монтажні інструменти, інструменти ручні з чорних металів, гайкові ключі, молотки, кувалди, ломи, пістолети для піни, лампи паяльні, ножі з нефіксованим лезом нестолові, канцелярські вироби (скоби), пістолети клейові, рулетки вимірювальні, щітки з металевою щетиною для використання на дрилі», придбані за ціною договору за 45376,28 дол. США, що підтверджується специфікацією та інвойсом.
17.10.2025 року ТОВ «ПОЛАКС ГРУП» сплачено 45376,28 дол. США на рахунок Продавця через АТ КБ Приватбанк (swift-платіж №JBKLPAHB006V04 із вказанням призначення платежу «Оплата за інструменти згідно контракту №0111 від 01.11.2019, доставлених морським транспортом OOCL TURKEY IMO 9908138», що кореспондується зі змістом коносаменту №SHA25070702 від 22.07.2025).
16.09.2025 року року з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію №25UA40802003405500, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість у сумі 45376,28 дол. США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: Пакувальний лист (Packing list) № 65 від 15.05.2025; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 65 від 15.05.2025; Коносамент (Bill of lading) №SHA25070702 від 22.07.2025; Автотранспортну накладну (Road consignment note) №0316 від 10.09.2025; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № C255874693250030 від 04.09.2025; Статус особи, яка подає митну декларацію 2 Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод.угода №1 від 29.12.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод.угода №2 від 01.09.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод.угода №3 від 26.02.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод.угода №4 від 31.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод.угода №8 від 01.05.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) спец. №65 від 15.05.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 0111 від 01.11.2019; Договір про надання послуг митного брокера №519 від 25.07.2025; Електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат № C255874693250030 від 04.09.2025; Інші некласифіковані документи фото товару 15.05.2025.
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів (а.с. 77). 
На запит митного органу позивач надав лист вих №18/09-2 від 18.09.2025 в якому повідомлено, що надані всі документи та просив ухвалити рішення щодо коригування митної вартості товарів.
18.09.2025 року у позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001028 від 18.09.2025 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000319/2.
Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: МД № 25UA408020034424U6.
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. 
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. 
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. 
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. 
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України). 
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. 
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. 
За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України). 
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. 
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. 
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. 
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. 
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей. 
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625. 
Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару. 
Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України. 
Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. 
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені таттею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16. 
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. 
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору). 
Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.
Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення від 18.09.2025 №UA408000/2025/000319/2.
У графі 33 цього рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:
- умовами контракту №0111 від 01.11.2019 передбачена оплата в розмірі 100% від загальної вартості товару, що постачається, протягом 60 банківських днів з дати відправлення. П.11.1 контракту передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, в порушення умов контракту, сплачується штраф розмірі 0,1% від несплаченої суми за поставлений товар. Відповідно до реквізитів коносаменту №SHA25070702 товар відправлено 22.07.2025. Відомостей щодо здійснення/ нездійснення оплати за партію товару не надано. Даний факт не дає можливості відслідкувати дотримання умов даного контракту, що може вплинути на рівень митної вартості товарів;
- товар постачається на умовах CPT UA Тернопіль. Згідно правил Інкотермс при імпорті товарів в Україну на умовах поставки CPT (перевезення оплачені до…) до витрат продавця входять: пакування; оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки; витрати з проходження терміналу у місці відправки; завантаження на судно; фрахт; витрати з проходження терміналу у місці призначення. Тобто, ціна CPT означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного місця призначення. Відповідно до положень п.2.3 контракту №0111 від 01.11.2019, в редакції додаткової угоди №3 від 26.02.2022, в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових ціни CPT до митної вартості товарів;
- документ, заявлений як прайс-лист від 15.05.2025 б/н, не може вважатися прайс-листом, так як в документі зазначена конкретна пропозиція по товарах на конкретно визначених умовах поставки (а саме, ціни по товарах зазначені на умовах CPT Тернопіль), тобто це є ціновою пропозицією.
Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
Щодо наявності рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству суд враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.
Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.
Щодо зауважень до змісту наданих прайс-листів, суд зазначає наступне.
Прайс-лист не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товарів та визначені в частині другій статті 53 Митного кодексу України. Такий документ має додаткове (другорядне) значення для підтвердження заявленої імпортером митної вартості товару і його складання безпосередньо контрагентом, в якого здійснено придбання товару, а не виробником відповідного товару, не може бути підставою для невизнання митними органом заявленої митної вартості за ціною контракту (за першим методом).
Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд.
Водночас, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 815/2731/18, від 01.03.2023, у справі № 420/18880/21.
Крім того, прайс-лист є документом продавця, відповідно, Позивач позбавлений можливості впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформації.
Крім того посилання відповідача , що документ заявлений як прайс-лист від 15.05.2025 б/н, не може вважатися прайс-листом, так як в документі зазначена конкретна пропозиція по товарах на конкретно визначених умовах поставки (а саме, ціни по товарах зазначені на умовах CPT Тернопіль), тобто це є ціновою пропозицією суд вважає безпідставним, оскільки дане зауваження митниці не підтверджено жодним нормативно-правовим документом, адже відсутні законодавчі вимоги до форми та змісту таких документів, як прайс-листи.
Тому зауваження щодо наданих прайс-листів, спрямовані на обґрунтування рішення про коригування митної вартості, є безпідставними.
Щодо доводів Відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо витрат на транспортування, а також вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд виходить з наступного.
Так, згідно розділу 2 Контракту ціни на товар встановлюються в доларах США та включають у себе вартість тари, упаковки, маркування, завантаження на транспортний засіб на умовах поставки СРТ Одеса.
Водночас, за правилами Інкотермс 2020 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) CPT (Carriage Paid To) - фрахт/перевезення оплачено до (назва місця призначення). Поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.
За умовами поставки СРТ на продавця покладається контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; виконання експортних митних формальностей; доставка товару до узгодженого пункту в місці призначення; вивантаження товару в місці призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати оплачує продавець. Доказом виконання продавцем своїх обов`язків із поставки товару є відповідний транспортний документ.
Відповідно до розділу А.9 умов СРТ продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).
Отже, з наведеного вбачається, що як за умовами Контракту, так і за умовами поставки СРТ обов`язок з транспортування товару і з його пакування покладено на Постачальника товару та при поставці товару такі витрати включено до вартості товару.
При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими продавцем, не передбачалось.
Тобто, вартість упаковки за товар, що постачався, вже включено у ціну товару та у продавця були відсутні додаткові витрати на упаковку.
Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат з транспортування товару, а також на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак такі витрати не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню Позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.
При цьому, Відповідачем не доведено понесення Позивачем додаткових витрат з транспортування товару та його упаковку, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як транспортування товару, а також вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, за умовою включення таких складових до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою. Тобто, в даному випадку вартість транспортування товару та його упаковка не є витратами, які понесені Покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.
Щодо доводів відповідача про відсутність відомостей щодо здійснення/ нездійснення оплати за партію товару, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідно до Розділу 4 Контракту передбачено, що розрахунки за товар здійснюються в розмірі 100% від загальної вартості товару, що постачається, впродовж 60 банківських днів з дати відправки товару.
Отже, з огляду на викладене встановлено, що сторонами фактично закріплено обрання післяплати як умови оплати за замовчуванням, якщо інше не передбачено товаросупровідними документами або інвойсом.
Так, 17.10.2025 року ТОВ «ПОЛАКС ГРУП» сплачено 45376,28 дол. США на рахунок Продавця через АТ КБ Приватбанк swift-платіж №JBKLPAHB006V04 із вказанням призначення платежу «Оплата за інструменти згідно контракту №0111 від 01.11.2019.
При цьому, умови оплати товару є вільним вибором сторін договору як і умова встановлення предоплат, після сплат чи часткових оплат. Умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Ціна договору (вартість товару) визначається за принципом свободи договору, якщо інше не передбачено законом або договором.
Таким чином, факт оплати/не оплати позивачем отриманого товару не може впливати на його митну вартість, визначену на момент розмитнення товару .
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. 
Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 18.09.2025 №UA408000/2025/000319/2 прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені 
Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. 
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню. 
Щодо витрат понесених на переклад, суд зазначає таке.
Відповідач щодо вимог позивача в частині стягнення витрат на переклад документів заперечив.
Судом встановлено, послуги із офіційного перекладу долучених до справи документів з англійської та китайської мови на українську мову, були надані позивачу ПП «Бюро перекладів «АДВАНС». 
На підтвердження отриманих послуг, до суду надано: рахунок №85-25 від 06.10.2025 року за перекладацькі послуги, всього на суму 2625,00 грн; платіжну інструкцію №2017 від 23.10.2025 на суму 2625,00грн. із призначенням платежу: «Оплата рахунку №85- 25 від 06.10.2025 за переклад документів для оскарження Рішення митниці про коригування митної вартості NUA408000/2025/000319/2 від 18.09.2025».
За змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132, ч. 5 ст. 137 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Судом відповідно до наданих позивачем документів встановлено витрати позивача пов`язані із залученням перекладача у розмірі 2625,00 грн.
Таким чином, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на залучення перекладача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Київської митниці на користь позивача витрат на залучення перекладача у розмірі 2626,00 грн.
Розподіл судових витрать здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛАКС ГРУПП" (вул. Котлова, буд. 185, л. Л-1, м. Харків,61017, код ЄРДПОУ 40243719) до Чернівецької митниці (вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58023, код ЄДРПОУ 43971359) про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості від 18.09.2025 №UA408000/2025/000319/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (код ЄДРПОУ 43971359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛАКС ГРУПП" (код ЄРДПОУ 40243719) витрати по сплаті судового збору у розмірі 8510 (вісім тисяч п`ятсот десять) гривень 25 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці (код ЄДРПОУ 43971359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛАКС ГРУПП" (код ЄРДПОУ 40243719) витрати з перекладу документів у розмірі 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) 00 копійок. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.