Провадження № 1-кп/211/858/26 
ЄУН 211/14675/25 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025046720000310 від 19 грудня 2025 року, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, незаміжня, офіційно не працевлаштована, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
18.12.2025 приблизно о 07 годині 30 хвилині ОСОБА_2 , знаходилась на відкритій ділянці місцевості на стихійному ринку, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Серафимовича, де зустріла раніше знайому ОСОБА_3 , з якою вирішили купувати продукти харчування. Під час спілкування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на завдання побоїв з метою завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_3 . Надалі ОСОБА_2 18.12.2025 приблизно о 07 годині 40 хвилині, перебуваючи за вищевказаною адресою, стоячи обличчям до ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла два удари долонею лівої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_3 , від чого остання відчула фізичний біль.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_2 завдала потерпілій ОСОБА_3 удари, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
До обвинувального акту прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , про беззаперечне визнання ОСОБА_2 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоду з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. В даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України дотримані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_2 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали кримінального провадження, визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025046720000310 від 18.12.2025, відеозаписом допиту свідка ОСОБА_5 , зафіксованим на камеру «Panasonik», відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_3 , зафіксованим на камеру «Panasonik», протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_2 .
При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.
При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню нею нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України віднесено до кримінальних проступків.
Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_2 , суд установив, що вона в силу ст.89 КК України раніше не судима, за місцем проживання скарг та зауважень щодо ОСОБА_2 від сусідів не надходило, до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не зверталась, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, не працевлаштована.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України, не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.
З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 і запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень останній необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт.
Процесуальні витрати, у тому числі пов`язані з залученням експертів, відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд 

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Матеріали кримінального провадження №12025046720000310 від 19.12.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі ЄУН 211/14675/25, провадження №1-кп/211/858/26.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1