Справа № 369/20586/25
Провадження № 3/369/2484/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
26.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489925 від 21.10.2025 року –21.10.2025 о 16:20 год. по вулиці Лугова 20 в с. Білогородка, Бучанського району, Київської обл., водій ОСОБА_1 , керував моторолером Honda Dio, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, не чітка мова, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за складеним протоколом не визнав та пояснив, що на момент події транспортним засобом не керував. Зазначив, що у вказаний час перебував пішки на вулиці біля будинку свого знайомого ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю та якого він періодично відвідує. Поряд із зазначеним будинком був припаркований моторолер марки «Honda Dio», на якому раніше прибув його зять — ОСОБА_3 . Під час проїзду службового автомобіля працівники поліції зупинилися та запитали, кому належить зазначений моторолер. У відповідь він повідомив, що моторолер є його власністю, однак при цьому не керував ним і не здійснював жодного руху на вказаному транспортному засобі. Незважаючи на його пояснення про відсутність факту керування, працівники поліції висунули вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому обставини, пов`язані з фактичним керуванням транспортним засобом, не з`ясовувалися. ОСОБА_1 також зазначив, що неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він не керував моторолером, однак ці пояснення не були зафіксовані на боді-камери. Надані суду відеоматеріали складаються лише з трьох коротких фрагментів, які не відображають повного перебігу подій, зокрема моментів надання ним пояснень щодо відсутності керування транспортним засобом. За таких обставин, на його думку, працівники поліції проігнорували надані ним пояснення, не встановили факту керування транспортним засобом та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, вважаю, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити, з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245 , 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в якості доказу винуватості ОСОБА_1  у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489925 від 21.10.2025; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; диск з відеозаписом обставин долучений до протоколу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає виключно за умови доведеності факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння, або відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.
Разом з цим ОСОБА_1  заперечує, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
В якості доказу до матеріалів справи працівниками поліції долучений диск з відеозаписом. 
Досліджений в судовому засіданні відеозапис, не підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не спростовує пояснень наданих останнім. 
Аналіз відеозапису проведений судом, не дає обґрунтованих підстав для підтвердження викладених у протоколі обставин та ставить під сумнів факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом.
Жодного належного доказу того, що ОСОБА_1  керував в зазначений час моторолером Honda Dio суду не надано. 
Згідно з вимогами ст. 283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. 
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. 
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого. 
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність особи саме за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, але будь-яких беззаперечних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1  керував автомобілем, матеріали справи не містять. 
Отже, сумніви, які виникли при встановленні обставин справи при її розгляді, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1  та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення.
Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_1  не стягується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови .

Суддя         Михайло КУЦЕНКО