ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026	м. Дніпро	Справа № 905/1155/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Акціонерне товариство "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ", Дніпропетровська область, м. Павлоград 
про стягнення штрафу у розмірі 67 800,00 грн. 

ПРОЦЕДУРА:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення штрафу в сумі 67 800 грн. Також позивач просить суд здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем у накладній № 50019827 маси вантажу у вагоні № 56172729, про що було складено комерційний акт № 450003/48 від 11.07.2025.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.11.2025 передано матеріали позовної заяви № 905/1155/25 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення 67 800 грн за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
25.11.2025 справа надійшла до господарського суду Дніпропетровської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи муж суддями, у справі № 905/1155/25 призначено суддю Золотарьову Я.С.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
16.01.2026 відповідач подав відзив на позов.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.
Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.
Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем у накладній № 50019827 маси вантажу у вагоні № 56172729, про що було складено комерційний акт № 450003/48 від 11.07.2025 та нараховано штраф на підставі пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, який відповідачем не сплачено.

Позиція відповідача 
Відповідач вважає необґрунтованими позовні вимоги та правомірність нарахування п`ятикратного штрафу, оскільки недостачу у 4700 кг виявлено на попутній станції Нижньодніпровськ, а не на станції відправлення - Добропілля. 
Під час перевезення вагону від станції Добропілля до станції Нижньодніпровськ-Вузол відбулась зміна маси вантажу, що підтверджується комерційним актом 450003/48/393 від 11.07.2025. 
При цьому, факт невірного зазначення в накладній маси вантажу комерційним актом не встановлений. Ця обставина встановлюється на станції відправлення під час прийняття вантажу до перевезення за результатом проведення передавальних операцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ
Відповідно до електронного повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 48-00176472/2020-0001 від 30.06.2020 року АТ “Укрзалізниця” засвідчило прийняття від АТ “ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ” Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Отже, АТ “ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ” (вантажовідправник, відповідач по справі) було приєднано АТ “Українська залізниця” (позивач) до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 Договору).
Згідно п.1.4. Договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться.
Умови публічного договору встановлюються однаковим для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (п.1.5. Договору).
Відповідно до п. 1.6. Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).
За п. 1.7. останнього Договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.
У п.7.3. Договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить три роки. Договір є публічним, відповідно до ст. 634 ЦК України, повний текст якого оприлюднено за посиланням http://uz-cargo.com.
У липні 2025 року від АТ “ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ” по накладній № 50019827 зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було прийнято до перевезення вагони з вантажем “Вугілля камяне”.
11.07.2025 при проходженні вагонів по ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №246 від 11.04.2025 було проведено контрольне зважування вагона №56172729 на справних 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер №032, держ. повірка 31.01.2025, прийнятих до обліку службою роботи станцій регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Укрзалізниця”.
В результаті було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №50019827 у графі “маса вантажу в кг, визначена відправником” не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу. А саме: номер накладної - 50019827; номер вагону - 56172729; маса нетто по накладній – 69 450 кг; маса нетто при перевірці – 64 750 кг; різниця – 4 700 кг.
За наслідками контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Добропілля Донецької залізниці, що підтверджується телеграмою №609 від 11.07.2025.
На підставі пункту 129 Статуту залізниць України та п. 4 „Правил складання актів”, затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 № 334, було складено комерційний акт № 450003/48 від 11.07.2025.
Вагон №56172729 для проведення зважування було відчеплено від групи вагонів які прямували за накладною № 50019827, та після встановлення невідповідності вказаної маси вагон № 56172729 було відправлено на станцію призначення за досильною накладною №45943024.
По прибуттю вагону №56172729 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, за результатами перевірки вантажу у вагоні, який прибув з комерційним актом попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/48 від 11.07.2025 року, не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №450003/48 від 11.07.2025 року, як то передбачено п.12 „Правил складання актів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.
Комерційний акт попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/48 від 11.07.2025 року було зареєстровано на станції призначення
Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці під №450003/48/393 від 11.07.2025 року, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц.
Правильність внесених у накладну відомостей, як передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей до накладної № 49987415 підтвердив своїм ЕЦП (електронно-цифровий підпис) представник відправника Жолнерчик Людмила Миколаївна.
Неправильне зазначення у накладній маси вантажу стало підставою для нарахування штрафу та звернення позивача до суду з позовом про його стягнення з відповідача.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.
Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Мін`юсті України 24.11.2000 за №863/5084 (із змінами та доповненнями), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.
Таким чином, залізнична накладна № 50019827 від 07.07.2025 є належним підтвердженням виникнення між позивачем та відповідачем договірних правовідносин з перевезення вантажу.
Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України “Про транспорт”, Законом України “Про залізничний транспорт”, Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України “Про залізничний транспорт” нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).
Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 Статуту).
Відповідно до ч. 1, 2 п. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
Правильність внесених у накладну відомостей, як передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, підтверджує представник відправника.
Пунктом 2.3. Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної “Правильність внесених відомостей підтверджую” вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.
Так, правильність внесених відомостей до накладної № 50019827 підтвердив своїм ЕЦП (електронно-цифровий підпис) представник відправника Жолнерчик Людмила Миколаївна.
Пунктом 37 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, та розділом V Правил оформлення перевізних документів передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.
Відповідно до накладної № 50019827 маса вантажу визначена відправником, за відомістю вагонів маса вантажу у вагоні №56172729 складає 69 450 кг (нетто).
Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору перевезення, господарський суд вважає його належною у розумінні ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених такими правовідносинами кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 2.6. розділу ІІ Правил оформлення перевізних документів якщо після оформлення перевізних документів на прийнятий до перевезення вантаж на станції відправлення була виявлена невідповідність між фактичною кількістю вантажу і зазначеною в перевізних документах, то відправник повинен привести фактичну кількість вантажу у відповідність до кількості, зазначеної в перевізних документах (довантажити, вивантажити), або оформити нові перевізні документи, зазначивши в них виявлену фактичну кількість вантажу. Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.
Згідно пункту 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.
Відповідно до положень пункту 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.
Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.
Частиною 2 пункту 24 Статуту передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Частиною першою статті 26 Закону України “Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.
Відповідно до пункту 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.
Згідно пункту 2 Правил складання актів комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності маси наявного вантажу даним, зазначеним у перевізних документах.
Відповідно до пункту 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
У відповідності з ст. 129 Статуту залізниць України та п. 4 „Правил складання актів”, затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 № 334, було складено комерційний акт № 450003/48 від 11.07.2025.
Вагон №56172729 для проведення зважування було відчеплено від групи вагонів які прямували за накладною № 50019827, та після встановлення невідповідності вказаної маси вагон № 56172729 було відправлено на станцію призначення за досильною накладною
№45943024.
По прибуттю вагону №56172729 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, за результатами перевірки вантажу у вагоні, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/48 від 11.07.2025 року, не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №450003/48 від 11.07.2025 року, як то передбачено п.12 „Правил складання актів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.
Комерційний акт попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/48 від 11.07.2025 року було зареєстровано на станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці під №450003/48/393 від 11.07.2025 року, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц.
Правильність внесених у накладну відомостей, як передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей до накладної № 50019827 підтвердив своїм ЕЦП (електронно-цифровий підпис) представник відправника Фоміна Віра Володимирівна. 
Матеріали справи містять відповідні посадові інструкції працівників позивача.
Отже, допустимим доказом неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.
Відповідно до пункту 22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.
Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом №442 від 31.07.2012р. Міністерства інфраструктури України та інших нормативно-правових актів.
Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, визначено, що ЗВВТ, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (сторонні організації), підлягають обліку залізницями.
Згідно з відомостями графи 26 залізничної накладної №49987530 зважування вантажу на станції відправлення здійснено на вагонних вагах (150 т), заводський №078 ВВЭТ-150-ТД2 відправником.
Аналогічним способом визначалась маса вантажу й позивачем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.
В матеріалах справи відсутні докази, що ставили б під сумнів достовірність показників зазначеного засобу ваговимірювальної техніки. 
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.ст. 76, 77 ГПК України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні № 56172729 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №50019827.
Відповідно до п. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.
Відповідно до пункту 5.5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно п. 118 Статуту залізниць України.
Пунктом 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно пункту 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Згідно пункту 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Тобто, чинне законодавство України пов`язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених п.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.
Суд перевіривши розрахунок штрафу зазначає, що він є вірним.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з Акціонерного товариства “ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ” (51400, Дніпропетровська область, Павлоградський район, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 127, код ЄДРПОУ 00176472) на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, Дмитра Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ 40081237) штраф у розмірі 67 800,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Я.С. Золотарьова