Справа № 465/4821/25 Головуючий у 1 інстанції: Чорний І. Я. 
Провадження № 33/811/38/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його представника – адвоката Бацика Романа Ярославовича, представника потерпілого – ОСОБА_2 – адвоката Сокальського Дениса Анатолійовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бацика Р.Я. на постанову Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року, 
встановив: 
постановою Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Відповідно до постанови, 01.06.2025 о 16:15 м. Львів, вул. Городоцька 280, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав преваги в русі автомобілю Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отирали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
На згадану постанову адвокат Бацик Р.Я. в інтересах, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року про визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі. Розгляд справи просить проводити за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено із грубим порушенням вимог КУпАП без повного та об`єктивного дослідження обставин справи, що мало наслідком необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Стверджує, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.268 КУпАП при розгляді справи, зокрема дати судових засідань 10 та 18 грудня були призначені без узгодження із стороною захисту. Тобто, суд не врахував даних щодо днів зайнятості адвоката у судових засіданнях, які були вказані у клопотанні про відкладення судового засідання. Отже, апелянт стверджує, що такими діями суд позбавив особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника здійснювати належний захист особи в суді та подати докази невинуватості ОСОБА_1 .
Вважає, що мало місце порушення судом першої інстанції прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності на справедливий суд.
Заявляє, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин адміністративного правопорушення чи наявності вини особи у разі закриття провадження за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є недоведена, а суд ухвалив рішення на підставі суперечливих тверджень: спочатку суд призначив експертизу із мотивів недостатності доказів вини ОСОБА_1 , а згодом, прийшов до переконання, про достатність доказів у справі, хоча експертиза не відбулася.
Покликається на практику ЄСПЛ із прав людини.
Крім того, адвокат Бацик Р.Я. подав клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №3 від 08 січня 2026 року.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Сокальський Д.А. подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить відхилити клопотання про долучення висновку спеціаліста, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року.
Заслухавши виступ учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Заявлене клопотання про долучення висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №3 від 08 січня 2026 року до матеріалів справи суд вважає за доцільне задоволити та долучити копію цього висновку до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді.
Так, статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Таким чином умовою відповідальності за ст. 124 КУпАП є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і спричиненням пошкоджень.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 348302 від 01 червня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.3 ПДР.
Згідно з п.10.3 ПДР - у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Згідно із згаданим протоколом, 01.06.2025 о 16:15 м. Львів, вул. Городоцька 280, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав преваги в русі автомобілю Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отирали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції, також враховано протокол, обставини дорожньо-транспортної пригоди, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , долучений відеозапис з місця ДТП і саме із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Наведеними доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього рухуне надав преваги в русі автомобілю Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Щодо клопотання адвоката Бацика Р.Я. про визнання належним та допустимим доказом висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №3 від 08 січня 2026 року, то суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок суперечать вимогам визначеним ч. 2 ст.7 КУпАП, ст. 252, 273КУпАП, ст.1 Закону України «Про судову експертизу» та не може бути належним т а допустимим доказом у цій справі.
Так, відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП. провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
При цьому, ст. 273 КУпАП визначено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають конфіскації.
Водночас ст.ст. 252, 273 КУпАП визначено, що призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обов`язковим для суду, що розглядає справу, є прерогативою суду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об' єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. При цьому, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Постановою суду від 14.07.2025 суд першої інстанції задоволив клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бацика Р.Я. та призначив судову комплексну комп`ютерно-технічну експертизу відео-звукозапису та судову автотехнічну експертизи. Внаслідок цього справа не розглядалась з цих підстав близько п`яти місяців. Також суд звертає увагу на лист з ЛНДІСЕ від 26.11.2025, у якому зазначено, що 11.09.2025 з листом ЛНДІСЕ на суду адресу та на адресу, визначеного платника- сторону по справі, було направлено рахунок вартості проведення експертизи № 25- 3756-Е від 11.09.2025. Враховуючи, що станом на 18 листопада 2025 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, то відповідно до п.п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5, залишають постанову суду без виконання та повертають надані матеріали справи № 465/4821/25.
Не здійснення оплати за виконання послуг експертизи стороною яка клопотала про її проведення свідчить про неналежне ставлення до заявлених ними вимог які реалізовані судом для забезпечення повного та всебічного розгляду справи.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що згаданий висновок, поданий ОСОБА_3 , не може бути належним та допустимими доказом у цій справі та не бере його до уваги. 
З приводу апеляційних доводів про не отримання судом вимог ст.268 КУпАП при розгляді справи, призначення засідань без узгодження із стороною захисту, то суд апеляційної уваги вважає, що такі доводи є безпідставними. 
Матеріалами справи доводиться належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бацика Р.Я. про час і місце розгляду справи. Більше того із матеріалів справи встановлено, що дана справа розглядалась протягом декількох судових засідань, ОСОБА_1 , зокрема у судовому засіданні 14 липня 2025 року надав суду пояснення, тому реалізував свої права, передбачені ст.268 КУпАП.
Крім того, в силу вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Також ОСОБА_1 при апеляційному розгляді. скористався правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема і правом на захист, повною мірою при апеляційному розгляді.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що у разі закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється, вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно з вимогами п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушення - з дня його виявлення).
Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, відсутня можливість закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення саме за п.7 ст. 247 КУпАП.
У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст. 247 КУпАП).
З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків судді суду першої інстанції щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не спростовують та не впливають на їх правильність, фактично зводяться до переоцінки доказів.
Відтак, судом правильно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді постанову Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Бацика Романа Ярославовича – залишити без задоволення.
Постанову Франківського районного суду м. Львова 18 грудня 2025 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПу у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.