ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 р.	Справа № 643/14728/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 04.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Крівцов Д.А., пр-т Ювілейний, 38Є, м. Харків, 61005, повний текст складено 04.12.25 року по справі № 643/14728/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції   
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з адміністративним аозовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, винесену відносно ОСОБА_1 .
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 позовні вимоги задоволено частково.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 залишено без змін.
Також, 19.11.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 понесених витрат на правову допомогу.
Додатковим рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить додаткове рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 та ухвалитии нове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань ДПП.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що задоволена судом першої інстанції сума витрат у розмірі 1500,00 грн. за надання адвокатських послуг щодо скасування постанови ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, якою накладено стягнення у розмірі 340,00 грн. не охоплюється поняттями обгрунтованості та пропорційності щодо предмета спору. Зазначає, що справа про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, у розумінні ст. 286 КАС України, відноситься до категорії незначної складності. Також просив розглядати справу без участі представника ДПП.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 713/1890/21, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 357/8277/19).
На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу позивачем надано: 1) детальний опис робіт (наданих послуг); 2) договір про надання професійної правничої допомоги №31/08/2025 від 31.08.2025; 3) акт виконаних робіт № 18/11/2025 від 18.11.2025.
Відповідно до п. 3.1 договору про надання професійної правничої допомоги № 31/08/2025 від 31.08.2025, укладеного між позивачем та АБ "Артура Колісниченко" в особі керуючого Бюро Колісниченка А.С., розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим Договором, встановлюється в фіксованому розмірі 10000,00 грн. за консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, а у разі необхідності – усунення недоліків поданої позовної заяви.
В детальному описі робіт (наданих послуг) зазначено, що адвокатом виконані такі роботи: консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, усунення недоліків позовної заяви, розмір гонорару фіксований – 10000,00 грн.
З акту виконаних робіт № 18/11/2025 від 18.11.2025, складеного позивачем та АБ "Артура Колісниченко" в особі керуючого Бюро Колісниченка А.С., вказано, що адвокат здав, а позивач прийняв роботи (послуги), виконані адвокатом у відповідності до умов договору про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2025 № 31/08/2025 у суді першої інстанції по справі №643/14728/25, а саме: консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, усунення недоліків позовної заяви, розмір гонорару фіксований – 10000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що враховуючи встановлені обставини справи та їх правове регулювання, колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про обгрунтованість висновків суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Додаткове рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 по справі № 643/14728/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено 14.01.2026 року