КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 756/17578/25    Головуючий в суді І інстанції Родіонов С.О.
Провадження № 33/824/1093/2026  Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 474727 від 06 жовтня 2025 року - 06 жовтня 2025 року о 02 год. 20 хв. у м. Київ, по просп. Степана Бандери, буд. 20а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolkswagenPolo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру № 470188, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події.
ОСОБА_1 , або ж його представник у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 474727 від 06 жовтня 2025 року, з якого вбачається, що 06 жовтня 2025 року о 02 год. 20 хв. у м. Київ, по просп. Степана Бандери, буд. 20а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру № 470188, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1-2);
- у направленні на огляд водія транспортного засобу до КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови (а.с. 3);
- у розписці ОСОБА_1 , відповідно до змісту якої водій зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом двадцяти чотирьох годин (а.с. 4);
- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції № 470188, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що зупинений патрульними поліції під час комендантської години автомобіль «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на території автозаправної станції. Водій транспортного засобу - ОСОБА_1 , який знаходився на території АЗС один, намагався уникнути спілкування з працівниками поліції та стверджував, що вказаний транспортний засіб йому не належить. Під час проведення поверхневого огляду на предмет виявлення заборонених речей ОСОБА_1 дістав із кишені ключі, серед яких були ключі від автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано на фрагменті відеозапису «474727» з 0:02:03. Працівниками патрульної поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які узгоджуються з його поведінкою, зафіксованою на відеозаписі з нагрудної камери. Водієві неодноразово висловлювалася законна вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога (фрагмент відеозапису «474727» з 0:05:27, 0:05:40, 0:06:03, 0:06:49, 0:38:30). На фрагменті відеозапису «474727» з 0:38:32, 0:38:40 зафіксовану чітку та однозначну відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим патрульними поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (фрагмент відеозапису «474727» з 0:38:54), зафіксовано процедуру ознайомлення водія з матеріалами про адміністративне правопорушення під підпис (фрагмент відеозапису «474727» з 0:56:29), та зафіксовано написання розписки ОСОБА_1 із його особистим зобов`язанням не керувати транспортним засобом протягом двадцяти чотирьох годин (фрагмент відеозапису «474727» з 0:59:10) (а.с. 8).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Виявлені працівниками поліції 06.10.2025 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 06.10.2025 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції неодноразово пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, або ж у медичному закладі, на що водій категорично відмовився без будь-якого тиску та примусу.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки під час перегляду постанови Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року судом апеляційної інстанції було встановлено, що наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за невиконання вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується сукупністю наведених вище належних та допустимих доказів, в об`єктивності яких у суду апеляційної інстанції сумнівів не виникає.
Протокол про адміністративне правопорушення, як найважливіше джерело доказів у справі був підписаний водієм без будь-яких зауважень, хоча ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що скерований до суду відеоматеріал стосується фіксації перебігу подій за участі ОСОБА_1 . Зокрема, на відеозаписах зафіксовано підтвердження належності транспортного засобу водієві, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови та поведінку, що не відповідає обстановці, а також чітку відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, здійснену без будь-якого тиску чи примусу з боку працівників поліції. При цьому працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою від проходження огляду відповідно до встановленого порядку щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначив, що після ознайомлення ним та його представником ознайомлення з повним текстом постанови та матеріалами справи в найкоротший термін буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга, однак така апеляційна скарга подана не була, незважаючи на те, що захисниця ОСОБА_1 - адвокат Борсуківська К.О., ознайомилася з матеріалами справи 16 січня 2026 року у Київському апеляційному суді. Відтак, з урахуванням положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року залишити без задоволення. 
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «06» лютого 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко