ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/4453/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди з 03.01.2024 по 04.04.2024, з 17.04.2024 по 14.08.2024, з 27.08.2024 по 04.10.2024;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за період за періоди з 03.01.2024 по 04.04.2024, з 17.04.2024 по 14.08.2024, з 27.08.2024 по 04.10.2024 (з урахуванням раніше виплачених сум);
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової винагороди у розмірі 70000,00 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 01.04.2024 по 04.04.2024, з 17.04.2024 по 14.08.2024, з 27.08.2024 по 04.10.2024;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову винагороду у розмірі 70000,00 грн. за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 01.04.2024 по 04.04.2024, з 17.04.2024 по 14.08.2024, з 27.08.2024 по 04.10.2024 (з урахуванням раніше виплачених сум).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач не надав докази на підтвердження, чи були складені бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу, які підтвердять або спростують факт виконання позивачем завдання.
Позивач не може бути позбавлений права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі, у зв`язку з невиконанням військовою частиною формальних процедур реалізації такого права.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки №454 від 11.03.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що видана ВО командира ВЧ НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 , він дійсно в період з 03.01.2024 по 04.04.2024, з 17.04.2024 по 14.08.2024 та з 27.08.2024 по 04.10.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області.
Відповідно до довідки від 15.05.2025 №3641 про нараховану та виплачену додаткову винагороду позивачу за 2024 рік, ОСОБА_1 додаткова винагорода із розрахунку 100000грн. буда виплачені у січня 2024 року – 41935,48грн., у лютому 2024 року – 44822,29грн. та у березні 2024 року – 9677,42грн. також у період з січня по вересень 2024 року позивач отримував додаткову винагороду із розрахунку 30000грн., а саме: у січні 15483,87грн, у лютому - 16551,72грн., у березні - 27096,77грн, у квітні – 18000грн., у травні – липні по 30000грн., у серпні – 18387,10грн., у вересні – 30000грн.
Відповідно до довідки відповідача від 16.05.2025 №3706 позивач брав безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань у січні 2024 року – 13 днів, у лютому 2024 року – 13 днів та у березні 2024 року – 3 дні.
Вважаючи, що позивачу додаткова винагорода, передбачені постановою №168 виплачена не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ). 
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах). 
Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою №168, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів (п. 2-1 Постанови №168).
Відповідно до пп. 24 п. 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №671 від 26.11.2014 (далі Положення №671), Міністр дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (застосовується з 01.06.2022), за змістом пункту 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій,
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно - розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Пунктом 3 Окремого доручення передбачено, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: 
бойовий наказ (розпорядження); 
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Відповідно до пункту 5 Окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Довідки №454 від 11.03.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач в період з 03.01.2024 по 04.04.2024, з17.04.2024 по 14.08.2024 та з 27.08.2024 по 04.10.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області.
Вказану довідку позивач визначає як підставу для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. 
Відповідачем суду була надана довідка (а.с.42-43) за підписом керівництва військової частини НОМЕР_1 ), у якій відповідачем визначені періоди безпосередньої участі позивача у бойових діях.
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до журналів ведення бойових дій позивач приймав безпосередню участь у бойових діях, а саме перебуваючи у районах ведення воєнних (бойових) дій виконував завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії у періоди: січень 2024 року згідно бойового розпорядження командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2024 № 677: 06.01.2024, 17.01.2024, з 19.01.2024 по 20.01.2024, з 22.01.2024 по 26.01.2024 та з 28.01.2024 по 31.01.2024. Всього за січень 2024 року 13 календарних днів. Участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони підтверджується журналом ведення бойових дій дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 №8 дск від 01.01.2024. За безпосередню участь у бойових діях, а саме перебування у районах ведення воєнних (бойових) дій та виконання завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії за січень 2024 року ОСОБА_1 було виплачено 41935,48 гривень.
У лютому 2024 року згідно бойового розпорядження командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2024 № 1172 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях у такі періоди: з 01.02.2024 по 02.02.2024, з 06.02.2024 по 14.02.2024, 17.02.2024 та 29.02.2024. Всього 13 календарних днів. Участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони підтверджується журналом ведення бойових дій дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 №60 дск від 01.02.2024. За безпосередню участь у бойових діях, а саме перебування у районах ведення воєнних (бойових) дій та виконання завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії за лютий 2024 року ОСОБА_1 було виплачено 44 822,59 гривень.
У березні 2024 року згідно бойового розпорядження командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 №1853 позивач приймав безпосередню участь 01.03.2024, з 22.03.2024 та 23.03.2024, всього 3 календарних днів. Участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони підтверджується журналом ведення бойових дій дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 №109 дск від 01.03.2024. За безпосередню участь у бойових діях, а саме перебування у районах ведення воєнних (бойових) дій та виконання завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії за березень 2024 року ОСОБА_1 було виплачено 9677,42 гривень.
В інші дні спірних періодів, а саме: з 03.01.2024 по 05.01.2024; з 07.01.2024 по 16.01.2024; 18.01.2024; 21.01.2024; 27.01.2024; з 03.02.2024 по 05.02.2024; з 15.02.2024 по 16.02.2024; з 18.02.2024 по 28.02.2024; з 02.03.2024 по 21.03.2024; з 24.03.2024 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 04.04.2024; з17.04.2024 по 30.04.2024;з 01.05.2024 по 31.05.2024; з 01.06.2024 по 30.06.2024; з 01.07.2024 по 31.07.2024; з 01.08.2024 по 14.08.2024; з 27.08.2024 по 31.08.2024; з 01.09.2024 по 30.09.2024; з 01.10.2024 по 04.10.2024 позивач перебував в районі ведення бойових дій, але не залучався до безпосередньої участі у бойових діях (виконання завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії) та виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави.
Судом було вірно враховано, що сам по собі факт перебування позивача в районі проведення бойових дій та виконання своїх службових обов`язків у складі без відповідних доказів безпосередньої участі у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної до 100000 грн. винагороди та не виникає обов`язку виплатити позивачу 100000 грн.
Згідно довідки про нараховану та виплачено позивачу винагороду (а.с.24), позивачеві у спірний період виплачено додаткову грошову винагороду із розрахунку 30000 грн., що підтверджує факт перебування у районі проведення бойових дій, т також у січні, лютому та березні позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100000грн. пропорційно дням, у які позивач приймав безпосередню участі у бойових діях.
Відповідачем підтверджується, що позивач у спірний період перебував у зоні бойових дій, проте додаткова грошова винагорода в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за спірний період служби позивачу не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з відсутністю підстав для такого нарахування.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність ознак протиправності в діях відповідача та про відсутність підстав для зобов`язання відповідачів нарахувати та здійснити доплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» на період воєнного стану військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань:
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно;
на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;
на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій;
на території противника.
Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях, перебував у районах ведення воєнних (бойових) дій та виконував завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії сумарно 29 календарних днів (13 днів у січні 2024, 13 днів у лютому 2024 року та 3 дні у березні 2024 року). Відтак, у позивача відсутнє право на отримання одноразової допомоги у розмірі 70 000 гривень.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 28 січня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш