Справа № 278/6022/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2026 року м. Житомир
Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 ЖРУП №1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
24.11.2025 року о 09:54 годині у с. Іванівка по вул. Шевченка, 32 громадянка ОСОБА_1 , не маючи на те законних підстав, самовільно встановила предмети, а саме: три автомобільні шини, що перешкоджають проїзду, чим створила перешкоду дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала у повному обсязі та повідомила, що таким чином хотіла зупинити порушення вимог чинного законодавства водіями великогабаритних автомобілів з порушенням вагового обмеження, які здійснюють рух по вул. Шевченка у с. Іванівка, всупереч встановлених законодавством обмежень. Наголосила, що у зв`язку з їх переміщенням по вказаній дорозі, руйнується як дорожнє покриття, так і будинки, що знаходяться по цій вулиці. На запитання судді повідомила, що систематично звертається у правоохоронні органи та інші установи, які наділені відповідною компетенцією, зі скаргами та заявами відреагувати у межах діючого законодавства, однак з їх боку відсутнє належне реагування.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Зі змісту ч. 1 ст. 139 КУпАП вбачається, що пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене тягне за собою накладення адміністративного стягнення. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №522256 від 24.11.2025 року ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 15.15 ПДР України.
Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила (п. 1.4 ПДР). Дії учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР). 
Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника суддя виходить з наступного.
Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність особи судом не встановлено.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, а також безпосередньо громадянам; водночас суд оцінює дії ОСОБА_1 як намагання привернути суспільну увагу до порушення її законних прав та перешкоджання у подальшому створенні таких порушень, що свідчить про фактичну відсутність суспільної небезпеки у її діянні. 
На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була та жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшла висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 139 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у цій адміністративній справі закрити.
Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню. З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 124 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП, - закрити.
На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

Суддя   О. М. Дубовік