КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 373/3086/25
номер провадження: 33/824/703/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Литвиненка Романа Станіславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Литвиненка Романа Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 і ст.124 КУпАП, та за сукупністю цих правопорушень на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
Адвокат Литвиненко Р.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року та закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місце ОСОБА_1 автомобілем керував та скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП). Вказує, що ОСОБА_1 перебував в стані легкого сп`яніння, що підтверджується з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, де він визнає, що вжив близько 200 грамів горілки безпосередньо в автомобілі. 
Зазначає, що першопричинами даних подій є те, що в цей день (неділя) ОСОБА_1 , пораючись по домогосподарству та намагаючись накрити свій комбайн, впав з висоти близько двох метрів та пошкодив вухо, відірвавши його шматок. Також через значні болі в середині тулуба, були підозри про внутрішній крововилив або інші тяжкі порушення внутрішніх органів, що могло загрожувати навіть його життю. Оскільки ОСОБА_1 не мав поруч близьких осіб або сусідів, він був вимушений виїхати самостійно на автомобілі до лікарні, перед цим зателефонувавши голові громади, якого він попросив щоб його якнайшвидше прийняв хірург. Під час керування автомобілем ОСОБА_1 не впорався з керуванням на слизькій дорозі, внаслідок чого він з`їхав в кювет та скоїв ДТП. Факт отримання тілесних ушкоджень до ДТП також підтверджується на відеозаписах з бодікамер поліцейських.
Зазначає, що через серйозні психолого-емоційні переживання та фізичного болю внаслідок отриманих травм, незнання законодавства, ОСОБА_1 , маючи в автомобілі алкогольний напій, вжив близько 200 грам до приїзду співробітників поліції і до вирішення питання про проходження чи не проходження відповідного медичного освідування. Поліцейські прибули близько через пів години. По приїзду поліцейських та працівників швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі швидкої медичної допомоги, сам підтвердив, що вжив алкоголь, але після скоєння ДТП у перевернутому автомобілі. Також захисник звертає увагу на те, що суддя першої інстанції у оскаржуваній постанові за результатами перегляду відеозапису зазначив, що «на запитання працівника поліції: що пив, де і скільки, ОСОБА_1 відповів, що випив 200 грам у машині». Дані доводи сторони захисту підтверджуються відеодозаписами з бодікамер поліцейських.
Вказує, що поліцейськими не вжито належних заходів для встановлення всіх обставин справи, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 та не з`ясовано коли саме водій вжив алкоголь до ДТП чи після події, внаслідок чого складено протокол не за ч.4 ст.130 КУпАП, як це потрібно було зробити, а за ч.1 даної статті. Тому вважає, що поліцейським у протоколі невірно викладено фабулу відповідної частини ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в цій частині. Проте суддя першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув.
Постанова судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється, що узгоджується з ч.7 ст.294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Литвиненка Р.С., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі й просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №834903 від 05 жовтня 2025 року, згідно з яким 05 жовтня 2025 року о 12 год 10 хв. на автошляху сполучення село Вовчків - село Гланишів Бориспільського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапис, а саме, нагрудний переносний відеореєстратор Motorola VB 400 №854778, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних і технічних засобів, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, порушення мови, порушення координації рухів), а також вказано, що огляд за допомогою приладу DRAGER 6810 не проводився (а.с.2);
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПН «Бориспільська БЛІЛ» від 05 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 із зазначенням виявлених у нього ознак сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Направлення не реалізоване та містить відмітку: «не проводився» (а.с.3);
- відеозапис з нагрудних (портативних) відеокамер поліцейських №854778 та №8859813 (а.с.6);
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474388 від 05 жовтня 2025 року, з якого слідує, що 05 жовтня 2025 року близько 12 год 10 хв. на автошляху сполучення село Вовчків - село Гланишів Бориспільського району, водій автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив з`їзд в кувет. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілі відсутні. Чим порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.31);
- схема місця ДТП від 05 жовтня 2025 року, де вказано: траєкторія руху автомобіля до місця його перекидання (зелена зона з протилежної сторони дороги); зафіксовано положення транспортного засобу у кюветі з розворотом його на 180 градусів (а.с.32).
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 05 жовтня 2025 року о 12 год 45 хв. поліцейські прибули на місце ДТП. У цей час автомобіль «Renault» перебував у перекинутому положенні, на правому боці в кюветі. Водій ОСОБА_1 перебував в салоні, мова його не чітка, обличчя в крові. О 12 год 45 хв. 48 сек. на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь. На місці ДТП від моменту приїзду працівників поліції присутні свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якому о 17 год 00 хв. працівниками поліції було передано автомобіль. О 12 год 50 хв. прибула швидка медична допомога. Також з відеозапису видно, що о 12 год 59 хв 20 сек. та о 13 год 01 хв. 08 сек. на запитання працівника поліції: що пив, де і скільки, ОСОБА_1 відповів, що випив 200 грам у машині. О 13 год 11 хв. 50 сек. ОСОБА_1 знаходився в автомобілі швидкої медичної допомоги, де проходить тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». При цьому ОСОБА_1 дув не в трубку, а вдихав повітря у себе, через що працівник поліції зробив йому зауваження, після чого водій відмовився від продуву. Надалі о 17 год 45 хв. до палати в лікарні, де знаходився ОСОБА_1 , прийшли працівники поліції та повідомили йому, що складатимуть протоколи за ст.124 та за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 підтвердив поліцейському, що не бажає проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки погано себе почуває.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №834903 від 05 жовтня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний поліцейським, який його склав, та містить помітку, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.
Вказаний вище відеозапис, є передбаченим ст.251 КУпАП належним засобом доказування, який був оцінений судом у сукупності й логічному взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами та є достатнім для висновку у поза розумний сумнів, що 05 жовтня 2025 року о 12 год 10 хв. на автошляху сполучення село Вовчків - село Гланишів Бориспільського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме, на нагрудний переносний відеореєстратор Motorola VB 400 №854778, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.
Надаючи оцінку позиції сторони захисту про те, що працівниками поліції не було з`ясовано коли саме водій ОСОБА_1 вжив алкоголь до ДТП, чи після події, та, як наслідок, складено протокол про адміністративне правопорушення не за ч.4 ст.130 КУпАП, а за ч.1 даної статті, а тому вважає, що працівником поліції в протоколі невірно викладено фабулу відповідної частини статті 130 КУпАП, що повинно бути підставою для закриття провадження в цій частині, апеляційний суд виходить з такого.
Частиною 4 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Водночас, як зазначено вище, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому апеляційний суд звертає увагу захисника на те, що застосування ч.4 ст.130 КУпАП можливе у разі, якщо особа,яка керувала транспортним засобом, вживала після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) та, відповідно, даний факт має бути підтверджено за результатами проведення огляду працівником поліції на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду.
Тобто ч.4 ст.130 КУпАП не встановлено адміністративну відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У даному випадку ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він не виконав законну вимогу поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що визнається окремим складом правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції неправильно викладено фабулу адміністративного правопорушення є безпідставними.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь уже після скоєння ДТП, не мають правового значення з урахуванням доведеності факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Литвиненка Р.С., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Литвиненка Романа Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Переяславського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов