Справа № 565/2697/25
Провадження № 3/565/4/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м.Вараш

Суддя Вараського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , 
- за ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494369 від 26 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року, о 07 год. 50 хв., по вул.Соборна у м.Вараш, керував транспортним засобом марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер 6820 та огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495709 від 26 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року, о 07 год. 55 хв., по вул.Соборна у м.Вараш, керував транспортним засобом марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами а саме: посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494363 від 26 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року, о 07 год. 55 хв., по вул.Соборна у м.Вараш, керував транспортним засобом марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494365 від 26 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року, о 07 год. 55 хв., по вул.Соборна у м.Вараш, керував транспортним засобом марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП залишив місце події, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд вважає, що вказані адміністративні справи підлягають об`єднанню в одне провадження, оскільки ОСОБА_1  притягається до адміністративної відповідальності за вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому в присутності законного представника – матері ОСОБА_2 , роз`яснені судом положення ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушень не визнав, повідомив, що 26 жовтня 2025 року по вул.Соборна у м.Вараш, транспортним засобом марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував. Вказав, що відмовляється від наданих 26 жовтня 2025 року пояснень працівникам поліції, оскільки вони надані неповнолітнім, без присутності законного представника, без розуміння обставин, в стані афекту та під впливом.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мороченець Я.І., в судовому засіданні вказав, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив ДТП. Зазначив, що працівники поліції з`ясувавши, що ОСОБА_1 є неповнолітнім проводили його опитування, складали протоколи, відбирали пояснення, без залучення законного представника неповнолітнього, як того вимагає чинне законодавство та не ознайомили неповнолітнього з його правами. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що 26 жовтня 2025 року близько 11 год. 10 хв. він виявив пошкодження свого транспортного засобу марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Хто пошкодив його автомобіль він не бачив, працівники поліції сказали, що це зробив ОСОБА_1 .
Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
На підтвердження наявності в діях неповнолітнього ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано: протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494369, серії ЕПР1 №495709, серії ЕПР1 №494363, серії ЕПР1 №494365 від 26 жовтня 2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 жовтня 2025 року, рапорти ЄО №8477 та №8475 від 26 жовтня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , схему місця ДТП, ілюстративну таблицю до протоколу, довідку повторності, постанову Вараського міського суду Рівненської області №565/1662/25 від 05 серпня 2025 року, диск з відеозаписом.
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час складання протоколів про адміністративне правопорушення був неповнолітнім, що зобов`язує забезпечити виконання певних гарантій, які встановлені національним та міжнародним законодавством.
В п.17 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 01 грудня 2015 року за N1496/27941, зазначено що проведення опитування малолітніх чи неповнолітніх осіб допускається тільки за участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
У ст.270 КУпАП зазначено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
Частина 2 статті 33 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи зазначені вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника неповнолітнього, однак, у порушення вимог ст.270 КУпАП, ч.2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію», цього не зробили, всі процесуальні дії щодо неповнолітнього ОСОБА_1 проводили у відсутності його законного представника.
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.
Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494369, серії ЕПР1 №495709, серії ЕПР1 №494363, серії ЕПР1 №494365 від 26 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 складені без врахування вказаних особливостей провадження у справах щодо неповнолітніх. Відомостей про присутність законного представника під час процесуального оформлення інкримінованих неповнолітньому адміністративних правопорушень матеріали справи не містять.
Працівники поліції не переконались у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків законних представників, як того вимагають загальні положення як національного, так і міжнародного права, зокрема, Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Вказане порушення є істотним процесуальним порушенням права неповнолітнього ОСОБА_1 на організацію ефективного захисту, що унеможливлює посилання на сукупність досліджених доказів, які є недопустимими, оскільки були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що дає підстави дійти висновку про те, що протоколи про адміністративні правопорушення, які є основним процесуальним документом, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимими доказами, що тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність.
Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст.7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності допустимих доказів обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.12, ст.36, ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.247, ст.270, ст.283, ст.284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Об`єднати в одне провадження справи №565/2697/25 (провадження №3/565/4/26) про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, №565/2698/25 (провадження №3/565/5/26) про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, №565/2699/25 (провадження №3/565/6/26) про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, №565/2700/25 (провадження №3/565/7/26) про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.
Об`єднаній справі про адміністративне правопорушення присвоїти №565/2697/25 (провадження №3/565/4/26).
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАПзакрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Вараський міський суд Рівненської області.

Суддя Г.В.Бренчук