КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 362/2112/21 Головуючий у суді першої інстанції - Потабенко Л.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1822/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Поліщук Н.В.,
секретар Цуран С.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кравченком Антоном Валерійовичем на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний фонд «Аполло» про поділ майна подружжя, 

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,
треті особи: Приватний фонд «Аполло»/Фонд «Аполло Приватштіфтунг»
(далі - ПП «Аполло»), ОСОБА_3 , в якому просив суд поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та визнати одноособово за ним право приватної власності на:
- квартиру 
АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019;
- земельну ділянку, площею 0,0457 га, що розташована на території Великодмитровицької сільської ради АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- земельну ділянку, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- земельну ділянку, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
- житловий будинок, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_3 ;
- автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак
НОМЕР_2 ,
та припинити право спільної сумісної власності його і відповідачки на вищевказане майно.
Позов обґрунтовано тим, що між ним та відповідачкою 11 грудня 1999 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , 2004 року народження, та ОСОБА_5 , 2005 року народження.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року шлюб між ними розірвано.
Позивач указував, що за час перебування у шлюбі, ними було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме:
- автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак
НОМЕР_2 ;
- квартира 
АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- земельна ділянка, що розташована АДРЕСА_3 ;
- земельна ділянка, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019;
- земельна ділянка, площею 0,0457 га, що розташована на території Великодмитровицької сільської ради АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087.
Ринкова вартість усього нерухомого майна на час пред`явлення позову складає
6 370 316,80 грн.
Вказував, що майно придбавалося та використовувалося виключно в інтересах і для потреб сім`ї.
Крім того, позивач зазначав, що він та відповідачка мають боргові зобов`язання, сума яких становить 220 000 фунтів стерлінгів відповідно до договору позики
від 01 квітня 2007 року та 86 154,52 Євро, отриманих за кредитним договором
від 18 серпня 2014 року.
Вказував, що відповідно до договору позики від 01 квітня 2007 року, який укладено між його матір`ю - фізичною особою Великої Британії ОСОБА_3 , як кредитором, та ним, як позичальником, який діяв в інтересах сім`ї, він отримав від своїх батьків позику у загальній сумі 220 000 фунтів стерлінгів зі строком повернення до
01 березня 2018 року, яка станом на день звернення до суду не повернута.
Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору позики позика має бути використана ним в інтересах сім`ї на придбання нерухомості в Україні. Позика була використана ним виключно в інтересах сім`ї під час перебування його в зареєстрованому шлюбі, а саме за рахунок запозичених грошових коштів до спільної сумісної власності подружжя протягом 2008-2009 років було набуто таке спільне нерухоме майно, яке було зареєстровано на ім`я відповідача, як титульного володільця:
- житловий будинок, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- земельна ділянка, що розташована АДРЕСА_3 ;
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098.
З огляду на те, що придбана нерухомість була оформлена на ім`я відповідачки, позивач вказував, що є достатні підстави вважати позику, отриману за договором позики від 01 квітня 2007 року, такою, що отримана та використана в інтересах сім`ї, що в свою чергу є безумовною підставою для врахування боргових зобов`язань подружжя за договором позики від 01 квітня 2007 року щодо виплати на користь ОСОБА_3 заборгованості у сумі 220 000 фунтів стерлінгів при поділі майна подружжя.
18 серпня 2014 року між ним, як позичальником, який діяв в інтересах сім`ї, та ПФ «Аполло» укладено кредитний договір на загальну суму 190 000 Євро.
Отриманий кредит використано ним в інтересах сім`ї, а саме за рахунок запозичених грошових коштів до спільної власності подружжя було придбано квартиру АДРЕСА_1 .
Після придбання квартири вони та їх спільні діти спільно проживали в ній, тобто придбана квартира виключно в спільних інтересах та для потреб їх сім`ї.
Вказував, що на забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором від 26 серпня 2014 року між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, укладено й нотаріально посвідчено договір іпотеки нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С. І. за реєстровим номером 1692, згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» від ОСОБА_2 передано належні подружжю на праві спільної сумісної власності земельні ділянки.
На забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором
23 серпня 2014 року між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем укладено й нотаріально посвідчено договір іпотеки нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Панкевич О. С. за реєстровим номером 368.
Згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» від ОСОБА_2 передано належну подружжю на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, загальною площею 0,2407 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 3221481501:01:031:0006 та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 57,2 кв. м.
На забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором
від 03 вересня 2014 року між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем, та ним укладено й нотаріально посвідчено договір іпотеки нерухомого майна реєстровий номер 1503, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубнича О. В., згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» передано належну на праві спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що станом на вересень 2018 року ним було допущено прострочення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, ПФ «Аполло» на підставі іпотечного застереження здійснило перереєстрацію вказаної квартири на своє ім`я в рахунок погашення заборгованості.
22 лютого 2021 року ПФ «Аполло» звернулося до подружжя ОСОБА_6 із претензією і вимогою про сплату у строк до 01 квітня 2021 року залишку заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2014 року, сума якого, з урахуванням здійснених подружжям виплат та оціночної вартості квартири АДРЕСА_1 становить 86 154,52 Євро.
На його думку, боргові зобов`язання за кредитним договором від 18 серпня
2014 року щодо виплати на користь ПФ «Аполло» залишку заборгованості у сумі 86 154,52 Євро підлягають врахуванню при поділі майна подружжя.
Розмір всіх боргових зобов`язань подружжя, що виникли в інтересах сім`ї, за якими подружжя несе солідарну відповідальність становить 11 398 790,25 грн.
Позивач вказував, що мирним шляхом урегулювати питання стосовно поділу спільного сумісного майна з відповідачкою неможливо, тому виходячи із принципу рівності часток подружжя, з урахуванням ринкової вартості усього майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та складає 6 370 316,80 грн й загального розміру боргових зобов`язань подружжя, який становить 11 398 790,25 грн, він вважав, що за ним одноособово має бути визнано право приватної власності на все майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.
Позивач вважав, що при ухваленні такого рішення судом повинно бути враховано, що на нього одноособово буде покладено обов`язок із повернення заборгованості на користь ОСОБА_3 за договором позики від 01 квітня 2007 року та ПФ «Аполло» за кредитним договором від 18 серпня 2014 року.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд його позов задовольнити.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних й допустимих доказів придбання спірного майна виключно за особисті кошти ОСОБА_1 , а також не доведено, що договори купівлі-продажу спірного майна укладено всупереч волевиявленню позивача та відповідача, тобто, що майно було придбане не в інтересах сім`ї, а як особисте майно позивача.
Крім того із поданих доказів позивачем, а саме: договору позики, кредитного договору, виписками з банківських рахунків, заявою третьої особи не вбачається, що спірне майно було придбане за кредитні чи позичені грошові кошти, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивач суду не надав, а надані ним копії договорів, та виписки таких обставин не підтверджують.
Також судом першої інстанції зазначено, що із матеріалів справи вбачається, що сторони до купівлі спірного майна перебували у шлюбі майже вісім років, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Тривалість та усталеність сімейних відносин сторін до придбання ними спірного майна доводить, що таке майно було придбано за спільні сумісні кошти подружжя, а не виключно за особисті кошти позивача.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко А.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні проігноровано суть та зміст позовних вимог, а рішення суду у своїй мотивувальній частині взагалі не пов`язано із позовними вимогами (не кореспондує їм).
Позивач не стверджував у позові і не вимагав від суду визнати придбання ним за його особисті кошти жодного спільного майна подружжя, навпаки - наполягає на придбанні в інтересах спільної із відповідачем сім`ї майна саме за спільні кошти їхнього колишнього подружжя (у тому числі - позикові).
Однак, оскаржуване рішення містить протилежні твердження, які є безпідставними.
Позивач готовий одноособово взяти на себе тягар покриття усіх сімейних боргів свого колишнього із відповідачем подружжя ОСОБА_6 , які забезпечені іпотекою - за умови поділу спільного майна подружжя судом та визнання одноособово за позивачем права власності на таке майно.
Рішення суду, натомість, неправомірно ґрунтується лише на вимозі, сформульованій не у позові, а у відзиві у справі та містить лише відмову у задоволенні позову, що не відповідає вимогам закону.
Прохання відповідача про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 могло б мати місце та бути законною підставою лише у випадку виявленого ОСОБА_2 бажання особисто погасити усю заборгованість колишнього подружжя ОСОБА_6 , за якою вона є солідарним відповідачем (або за рахунок звернення стягнення на спільне майно, або за рахунок особистих коштів відповідача).
Спосіб поділу майна, запропонований позивачем у позові є єдино можливим, законним та обґрунтованим. Саме позивач готовий взяти на себе особисту відповідальність стосовно погашення боргів колишнього подружжя ОСОБА_6 , а задоволення цього позову є єдиним способом захисту інтересів сторін у справі, кредиторів подружжя (третіх осіб у справі) та повністю відповідає вимогам закону.
Під час розгляду справи не досліджувалися та у рішенні не знайшли жодного відображення письмові докази, надані позивачем. Судом першої інстанції не враховано, що позивач є іноземним громадянином (іноземцем) та не є резидентом України, що може підтверджуватися фактом отримання ним в Україні РНОКПП як іноземцем та повністю унеможливлює застосування до позивача Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам. Також, апелянт вказує на недотримання вимог до подання відзиву на позов.
Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вотінцева Є.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченка А. В., задоволено частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нового судового рішення.
Позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що майно, набуте подружжям ОСОБА_6 за час перебування в зареєстрованому шлюбі, є їх спільним сумісним майном. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що доводи на спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу, про придбання майна за особисті кошти одного із подружжя, сторонами у справі не заявлені, тому частки у майна дружини та чоловіка є рівними відповідно до частини першої статті 70 СК України.
Суд апеляційної інстанції вказав, що відповідальність подружжя ОСОБА_6 за зобов`язаннями, що виникли з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, а саме:
з договору позики від 01 квітня 2007 року та кредитного договору від 18 серпня
2014 року, носить солідарний характер, а за спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном. При цьому, суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту погашення зобов`язань за рахунок його особистих коштів, а для того, щоб врахувати при поділі спільного майна подружжя борги подружжя, що виникли в інтересах сім`ї, необхідно, щоб вказані борги були сплачені одним із подружжя за рахунок його особистих коштів.
Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що позивач не просив поділити боргові зобов`язання подружжя ОСОБА_6 , оскільки прохальна частина позовної заяви не містить такої позовної вимоги про поділ боргових зобов`язань подружжя, тому підстав для відступу від рівності часток подружжя при поділі спільного майна,
у зв`язку з тим, що на ОСОБА_1 одноособово в майбутньому буде покладено обов`язок із повернення заборгованості, відсутні.
Постановою Верховного Суду від 03 липня 2024 року частково задоволено касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Вотінцева Є.Г. та касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Направляючи справу на розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що пред`являючи позов, визначаючи предмет позову та обґрунтовуючи його відповідними обставинами, ОСОБА_1 посилався на те, що набуте у зареєстрованому шлюбі сторін майно є спільним сумісним майном подружжя, посилався на відповідні норми СК України про спільність майна подружжя та про поділ майна подружжя. У позовній заяві відсутні посилання на положення статті 57 СК України про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка. Також позивач посилався на положення СК України щодо зобов`язання подружжя, якщо один із них уклав договір в інтересах сім`ї і врахування цього зобов`язання при поділі майна подружжя.
Єдине, що є помилковим у прохальній частині позовної заяви - це прохання про визнання за ОСОБА_1 одноособово на праві приватної власності певного майна. Разом з тим, це не змінює предмет і підставу позову, як їх визначив сам позивач, яким є поділ майна подружжя (перший пункт прохальної частини) з урахуванням боргів подружжя.
Верховний Суд зауважив, що предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд. Предмет позову слід відрізняти від об`єкта спірного матеріально-правового відношення, так званого «матеріального об`єкта» позову. У цій справі предмет позову - це вимога про поділ майна подружжя, а об`єкт спору - це перелічене майно, набуте у шлюбі, як і борги. Вимога - це предмет позову, а сам предмет - це предмет спору.
При вирішенні спору про поділ майна подружжя виділення кожному із подружжя іншого майна, ніж про це заявляється у позові, не є виходом за межі позову, що не допускається нормами ЦПК України. Тобто спір по суті апеляційний суд не вирішив, права та обов`язки сторін у спорі не визначив.
Відповідно до статей 128-131 ЦПК України, сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.
В судових засіданнях в апеляційному суді брав участь представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Вотінцев Є.Г., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. 
Інші учасники у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд їх неявка не перешкоджає розгляду справи. 
16 червня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він повідомив суд, що у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_7 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 припинено дію договору позики від 01 квітня 2007 року та припинено повернення на її користь заборгованості за вказаним договором.
15 грудня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про направлення судового доручення до компетентного органу Великої Британії щодо отримання інформації про коло спадкоємців  ОСОБА_7  з метою подальшого залучення до участі у справі її правонаступників.
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року вказану заяву залишено без задоволення.
При цьому, зважаючи на те, що позивач повідомив суд про припинення діїдоговору позики від 01 квітня 2007 року та припинення повернення на користь ОСОБА_7  заборгованості за вказаним договором, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виключення  ОСОБА_7  із числа третіх осіб уданій цивільній справі. У такому випадку залучення її правонаступників до участі у справі не має правового значення для вирішення даного спору.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що 11 грудня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, який розірвано 13 грудня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/68577/17-ц. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 2004 та 2005 років народження.
За час перебування у зареєстрованому шлюбі укладено договори купівлі-продажу, відповідно до яких придбано таке майно:
- квартира 
АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В., від 03 вересня
2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №1501);
- земельна ділянка, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019 та земельна ділянка, площею 0,0457 га, що розташована на території 
АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу
Кравченко Л. Г., від 23 листопада 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №5449)
(а. с. 29-34, т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 06 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №5950) (а. с. 47-50, т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 14 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №6219) (а. с. 43-46, т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська об.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 16 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №6295) (а. с. 55-58 т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,2056 га, що розташована Київська об.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 16 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №6290) (а. с. 51-54, т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 20 липня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №5379) (а. с. 39-42, т. 1);
- земельна ділянка, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В. П., від 20 липня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №5384) (а.с. 35-38 т. 1);
- житловий будинок, що розташований 
АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Самойленко Ю. М., від 25 вересня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №2061) (а. с. 25-26, т. 1);
- земельна ділянка, що розташована 
АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Самойленко Ю.М., від 25 вересня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №2064) (а. с. 27-28, т. 1);
- автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак
НОМЕР_2 (а. с. 24, т. 1).
Титульним володільцем вказаного майна є ОСОБА_2 , що підтверджується вищевказаними договорами купівлі-продажу, державними актами на право власності на земельні ділянки, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 25-54, т. 1).
На момент звернення до суду з позовом про поділ майна, квартира 
АДРЕСА_1 до спільного майна подружжя не входила, оскільки ПФ «Аполло» на підставі іпотечного застереження здійснив перереєстрацію вказаної квартири на своє ім`я в рахунок погашення кредитної заборгованості, що виникла станом на вересень 2018 року.
У 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа 757/27139/18-ц) та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що під час шлюбу було придбане майно, що належить подружжю на праві спільної власності. У позовній заяві ОСОБА_2 наведено
аналогічний перелік майна, що є спільною власністю подружжя, який
наведений і позивачем у цій справі, за виключенням квартири 
АДРЕСА_1 (а. с. 17-23, т. 1).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.
Між матір`ю ОСОБА_1 - фізичною особою Великої Британії ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір позики
від 01 квітня 2007 року (а. с. 132-136, т. 1).
Відповідно до пунктів 2.1., 2.3. договору позики позикодавець погоджується надати позичальнику позику у розмірі 220 000 фунтів стерлінгів, а позичальник погоджується отримати від позикодавця, належним чином використати і повернути позику, а також сплатити інші пов`язані з нею платежі, згідно з умовами цього договору. Позика буде використана для використання бажання сім`ї позичальника. Купівля нерухомості в Україні (пункт 2.2. цього договору). Строк повернення
до 01 березня 2018 року (пункт 4.1. цього договору).
Відповідно до пункту 3.1. договору позика отримана позичальником у повному обсязі на дату набрання чинності 01 квітня 2007 року. На підтвердження отримання грошових коштів позивачем надано виписки з банківських рахунків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 (а. с. 128-158, т.1).
Позика у розмірі 220 000 фунтів стерлінгів, зі строком повернення до 01 березня 2018 року, на день звернення до суду, не була повернута.
18 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ПФ «Аполло» укладено кредитний договір на загальну суму 190 000 Євро.
На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором від 26 серпня 2014 року між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем, та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С. І. за реєстровим номером 1692, згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» від ОСОБА_2 передано належні подружжю позивача та відповідача на праві спільної сумісної власності земельні ділянки:
площею 0,1028 га, що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
площею 0,1028 га, що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
площею 0,2056 га, що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
площею 0,2056 га, що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
площею 0,2056 га. що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
площею 0,2056 га, що розташована Київська обл., Обухівський р-н,
с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 32231 80500:09:007:0098.
На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором 23 серпня 2014 року між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем, та
ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Панкевич О. С. за реєстровим № 368.
Згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» від ОСОБА_2 передано належну подружжю ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, загальною площею 0,2407 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 3221481501:01:031:0006 та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 57,2 кв. м.
На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором 03 вересня 2014 року, між ПФ «Аполло», як іпотекодержателем та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем укладено договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. за реєстровим № 1503.
Згідно з умовами якого в іпотеку ПФ «Аполло» передано належну на
праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_6 квартиру 
АДРЕСА_1 .
Станом на вересень 2018 року ОСОБА_1 було допущено прострочення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, ПФ «Аполло» на підставі іпотечного застереження здійснило перереєстрацію вказаної квартири на своє ім`я в рахунок погашення заборгованості.
22 лютого 2021 року ПФ «Аполло» звернувся до подружжя ОСОБА_6 із претензією і вимогою про сплату у строк до 01 квітня 2021 року залишку заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2014 року, сума якого, з урахуванням здійснених подружжям ОСОБА_6 виплат та оціночної вартості квартири АДРЕСА_1 становить
86 154,52 Євро.
Згідно із частинами першою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у
статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина шоста статті 175 ЦПК України).
Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів - предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
У справі, що переглядається, Верховний Суд вказав, що предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд. Предмет позову слід відрізняти від об`єкта спірного матеріально-правового відношення, так званого «матеріального об`єкта» позову. У цій справі предмет позову - це вимога про поділ майна подружжя, а об`єкт спору - це перелічене майно, набуте у шлюбі, як і борги. Вимога - це предмет позову, а сам предмет - це предмет спору.
При вирішенні спору про поділ майна подружжя виділення кожному із подружжя іншого майна, ніж про це заявляється у позові, не є виходом за межі позову, що не допускається нормами ЦПК України. 
Так, пред`являючи позов, визначаючи предмет позову та обґрунтовуючи його відповідними обставинами, ОСОБА_1 посилався на те, що набуте у зареєстрованому шлюбі сторін майно є спільним сумісним майном подружжя, посилався на відповідні норми СК України про спільність майна подружжя та про поділ майна подружжя. У позовній заяві відсутні посилання на положення статті 57 СК України про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка. Також позивач посилався на положення СК України щодо зобов`язання подружжя, якщо один із них уклав договір в інтересах сім`ї і врахування цього зобов`язання при поділі майна подружжя.
Єдине, що є помилковим у прохальній частині позовної заяви - це прохання про визнання за ОСОБА_1 одноособово на праві приватної власності певного майна. Разом з тим, це не змінює предмет і підставу позову, як їх визначив сам позивач, яким є поділ майна подружжя (перший пункт прохальної частини)
з урахуванням боргів подружжя.
Верховний Суд зазначає, що позивач в описовій частині позовної заяви мотивував і просив поділити майно подружжя з урахуванням спільних боргів подружжя, що є достатнім для вимоги про поділ майна подружжя. При цьому вимог про відступлення від рівності часток подружжя (частина друга статті 70 СК України) при поділі спільного майна позивач не заявляв і такими обставинами позов не обґрунтовував.
Верховний Суд не одноразово зазначав, що під час поділу майна подружжя мають враховуватися борги подружжя, а також зобов`язальні правовідносини, які виникли в інтересах сім`ї, і якщо «одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя». Отож, подружжя набуває не тільки «грошові кошти та одержане за рахунок останніх майно» від укладеного кредитного договору, але і зобов`язання повернути кредитні кошти, яке подружжя виконує як солідарні боржники (постанова Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі № 638/1962/17).
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що предметом даного спору є поділ майна подружжя з урахуванням його боргів.
Верховний суд також звернув увагу, що доведення факту погашення зобов`язань за рахунок особистих коштів не є необхідним при поділі майна подружжя з урахуванням боргів подружжя, так як це є необхідним у разі заявлення вимоги про стягнення компенсації за одноособове і за власні кошти погашення сімейного боргу. Таких вимог у межах даної справи заявлено не було.
У статті 60 СК України закріплено правило, за яким майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення містить і частина третя статті 368 ЦК України.
За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина 1 статті 65 СК України).
За частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
У частині другій статті 372 ЦК України вказано, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як встановлено судом, за час перебування у шлюбі сторони набули у власність майно:
- квартиру АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019;
- земельну ділянку, площею 0,0457 га, що розташована на території Великодмитровицької сільської ради АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098;
- земельну ділянку, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- земельну ділянку, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- земельну ділянку, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
- житловий будинок, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_3 ;
- автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак
НОМЕР_2 .
Станом на час розгляду справи усе перелічене майно (крім квартири АДРЕСА_1 ) продовжує перебувати у спільній сумісній власності сторін, тому це майно підлягає поділу між позивачем та відповідачкою.
Також встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі між матір`ю ОСОБА_1 - фізичною особою Великої Британії ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено договір позики від 01 квітня 2007 року, за умовами якого позикодавець погоджується надати позичальнику позику у розмірі 220 000 фунтів стерлінгів, а позичальник погоджується отримати від позикодавця, належним чином використати і повернути позику, а також сплатити інші пов`язані з нею платежі, згідно з умовами цього договору. 
Як встановлено в ході судового розгляду під час повторного апеляційного перегляду справи, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть ВСТ 289776 (т. 4, а.с. 81-82).
16 червня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він повідомив суд, що у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_7 припинено дію договору позики від 01 квітня 2007 року та припинено повернення на її користь заборгованості за вказаним договором (т.4, а.с. 113).
Крім цього, 18 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ПФ «Аполло» укладено кредитний договір на загальну суму 190 000 Євро.
12 вересня 2025 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ПФ «Аполло» щодо відсутності претензій за зобов`язанням подружжя ОСОБА_6 , у якому зазначено, що ПФ «Аполло» повідомляє суд, що не має жодних фінансових вимог чи претензій до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 4, а.с. 133-135).
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що боргові зобов`язання подружжя, що виникли на час їх перебування у шлюбі, є припиненими станом на день ухвалення судового рішення по справі, тому не підлягають врахуванню.
При цьому, колегія суддів зауважує, що у межах даної справи вимог про стягнення компенсації за одноособове і за власні кошти погашення сімейного боргу заявлено не було, тому обставини щодо погашення зазначених боргів не є предметом доказування у цій справі.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно установити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).
Обсяг майна, яке подружжя просить поділити, повинен охоплювати усе спільно набуте ними у шлюбі майно з метою найбільш ефективного вирішення спору про його поділ у межах одного провадження. Указане відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. пункт 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, № у ЄДРСР 105325146).
Зважаючи на те, що суд установив перелік майна, яке належить сторонам на справі спільної сумісної власності, враховуючи факт припинення боргових зобов`язань подружжя, а також відсутність доказів на підтвердження наявності підстав для відступу від рівності часток у спільному майні подружжя, апеляційний суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає поділу у рівних частинах між ними, як єдино можливий варіант вирішення даної справи по суті, з урахуванням змісту і підстав заявлених позовних вимог та встановлених в ході розгляду справи обставин.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кравченком Антоном Валерійовичем задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення про часткове задоволення позову.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на:
- частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019;
- часткуземельної ділянки, площею 0,0457 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- часткуземельної ділянки, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- часткуземельної ділянки, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
- часткужитлового будинку, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- часткуземельної ділянки, що розташована АДРЕСА_3 ;
- часткуавтомобіля марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на:
- частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0019;
- часткуземельної ділянки, площею 0,0457 га, що розташована на території Великодмитровицької сільської ради Обухівського АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3223180502:02:003:0020;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0093;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0094;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0098;
- часткуземельної ділянки, площею 0,2056 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0097;
- часткуземельної ділянки, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0088;
- часткуземельної ділянки, площею 0,1028 га, що розташована Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:09:007:0087;
- часткужитлового будинку, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
- часткуземельної ділянки, що розташована АДРЕСА_3 ;
- часткуавтомобіля марки SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст складено 25 грудня 2025 року. 

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Н.В. Поліщук