ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2026 Справа № 914/3677/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін
справу № за позовом: 	914/3677/25 Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН», Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 238Б ,	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРКО БУД», Львівська область, Яворівський район, с. Поріччя, вул. Т. Шевченка, буд. 25А, 	
про: 	про: стягнення заборгованості в розмірі 19 882,23 грн  	
ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН» до «Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРКО БУД» про стягнення заборгованості в розмірі 19 882,23 грн 
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором надання послуг щодо своєчасної та повної оплати послуг. 
Ухвалою суду від 02.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
Копія ухвали суду від 02.12.2025 надіслана відповідачу на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань адресу 03.12.2025 та згідно інформації сайту «Укрпошта», вручена останньому 18.12.2025. 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на адресу відповідача копії ухвали у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН» (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРКО БУД» (надалі - Замовник) було укладено Договір надання послуг, а саме: Договір на надання послуг №0904-03(насос) від 09 квітня 2025;
Згідно п.1.1. Договору на надання послуг №0904-03(насос) 09 квітня 2025 року Виконавець зобов`язується відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг)надати послуги автобетононасосу на об`єкті Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити її вартість.
На виконання зобов`язань по Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН» надало Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРКО БУД» послуги на загальну суму 19 000,00 гривень, а саме:
- 10 000,00 гривень по Договору на надання виробничих послуг згідно з Актом здачі-приймання робіт надання послуг №1404-05 від 14 квітня 2025р.;
- 9 000,00 гривень по Договору надання виробничих послуг згідно з Актом здачі-приймання робіт надання послуг; №2604-02 від 26 квітня 2025р.
Умовами Договору передбачено, що розрахунок проводиться після завершення наданих послуг протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами актів виконаних робіт (п.2.2. Договору).
Як зазначає позивач, всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором Відповідач не оплатив вартість наданих Позивачем послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 19 000,00 гривень.
Відповідно до акта звірки взаємних розрахунків за період з 09.04.2025 по 07.11.2025 у Відповідача наявна заборгованість у сумі 19 000, 00 грн за надані послуги з використання Техніки згідно зазначених Актів здачі-приймання робіт (надання послуг).
Відтак позивач звернувся з позовом до суду з матеріально – правовою вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за надані послуги в розмірі 19 000,00 грн, інфляційного збільшення боргу в розмірі 555,85 грн та 3 % річних в розмірі 326,38 грн. 
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договори про надання послуг. 
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного сторонами Договору про надання послуг №0904-03(насос) від 09.04.2025.
Відповідно до п.2.1. Договору вартість послуг визначається за погодженням сторін, що підтверджено актами виконаних робіт, протягом терміну дії Договору.
Як встановлено та зазначено судом, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 19 000,00 грн, що підтверджується складеними та підписаними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) з використання Техніки. 
Замовник зобов`язується повністю оплатити вартість (ціну) наданої йому послуги протягом 5 календарних днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Виконавця, вказаний у Договорі.
Строк оплати до 1 травня 2025.
Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, останній свої зобов`язання за зазначеним Договором про надання послуг належним чином не виконав, не оплативши їх в повному обсязі.
Так, відповідно до Акта звірки взаємних розрахунків за період з 09.04.2025 по 07.11.2025 у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з використання техніки у сумі 19000,00 грн 
Отже сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги становить 19 000,00 грн. 
Оскільки відповідач не довів перед судом належного виконання взятого на себе зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг у повному розмірі, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 000,00 грн заборгованості з оплати останнього підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на порушення відповідачем строків оплати товару, що ним не заперечується та підтверджується матеріалами справи, виходячи з погоджених сторонами умов Договору, та беручи наведене, суд, перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості, дійшов висновку, що вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в розмірі 555,85 грн – інфляційних втрат та 326,38 грн 3 % річних.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2422,00 грн.
З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРКО БУД» (81059, Львівська область, Яворівський район, село Поріччя, вулиця Т. Шевченка, буд. 25 А, код за ЄДРПОУ: 41959717) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МКС БЕТОН» (79035,Львівська область, місто Львів, вулиця Зелена, буд. 238Б, код за ЄДРПОУ: 37123114 ) заборгованість у розмірі 19 000,00 грн, 555,85 грн – інфляційних втрат, 326,38 грн 3 % річних та 2422,00 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Березяк Н.Є.