Справа № 296/7425/25
2/296/614/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства “Таскомбанк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» кредитну заборгованість за угодою про надання кредиту «Кредит Готівкою» №4928 від 14.11.2023, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 16.06.2025 становить 134 719,84 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 45 673,27 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) – 89 046,57 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 листопада 2023 року між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та ОСОБА_1 було підписано угоду про надання кредиту «Кредит готівкою» №4928, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти та зобов`язалась їх повернути і сплатити проценти за користування коштами. Оскільки відповідачка не повернула своєчасно надані у кредит грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка станом на 16.06.2025 становить 134 719,84 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 45 673,27 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) – 89 046,57 грн.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено угоду про надання кредиту «Кредит Готівкою» №4928.
Відповідно до п.2.1 розділу 2 угоди, Банк надає Клієнту кредит на умовах передбачених Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою», а Клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» та повернути Банку кредит у терміни, встановлені Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою».
Пунктом 2.2. розділу 2 угоди, сума кредиту (загальний розмір кредиту) 50000 грн. Тип Кредиту — кредит.
Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: пільгова процентна ставка — 140% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п.2.4 Угоди; звичайна процентна ставка — 0.39% на день (140.40% річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України (п.2.3 розділу 2 угоди).
Згідно п.2.4 розділу 2 угоди, строк кредиту 12 місяців, з кінцевим терміном повернення 14.11.2024 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в ТАБЛИЦІ обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в Угоді іменується — Графік платежів), що є додатком №1 до цієї Угоди та відповідно до якого сума щомісячного платежу складає: 7948 грн.
Відповідно до п.2.5 розділу 2 угоди, мета отримання кредиту — на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктом 2.6 розділу 2 угоди, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» складає 273.13 % річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» складає 95566.27 грн (п.2.7 розділу 2 угоди).
Згідно п.3.1 розділу 3 угоди, кошти кредиту надаються Банком у безготівковій формі шляхом їх перерахування протягом 3 х робочих днів з моменту укладення цієї Угоди: у розмірі 50000 грн на поточний рахунок Клієнта НОМЕР_2 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Банком платежу на вищевказані платіжні реквізити Клієнта виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок (в тому числі за реквізитами платіжної картки) з будь-яких причин, які не залежать від Банку (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації), Банк здійснює надання кредиту у вказаному розмірі на Основний Рахунок Клієнта НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». У розмірі 0 грн. на рахунок НОМЕР_4 з подальшим перерахуванням на користь Банку в оплату зобов`язань Клієнта зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Кредит вважається наданим з моменту перерахування Банком суми кредиту на вказані рахунки.
Відповідно до п.3.2 розділу 3 угоди, повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів здійснюється Клієнтом, шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок Банку № НОМЕР_4 .
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту «Кредит готівкою» для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до угоди про надання кредиту «Кредит готікою» №4928 від 14.11.2023) клієнт в строк до 14.11.2024 має сплатити кредит у загальному розмірі 95 566,27 грн, що складається з суми кредиту 50 000,00 грн та процентів 45 566,27 грн.
У відповідності до виписки по особовим рахункам, за період з 14.11.2023 16.06.2025, ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами згідно укладеного договору № 4928.
Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4928 від 14.11.2023 станом на 16.06.2025 становить 134 719,84 грн, в тому числі: 45 673,27 грн - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена); 89 046,57 грн – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно п.6 ч.1 ст.3Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що угода про надання кредиту «Кредит готівкою» №4928 від 14 листопада 2023 року була укладена між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписана відповідачкою, та при її укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та їх використання підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору №4928. Відомості щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості за наданим кредитом в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за угодою про надання кредиту «Кредит готівкою» №4928 від 14 листопада 2023 року кошти в добровільному порядку відповідачкою ОСОБА_1 в повному обсязі не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами нараховані відповідно до умов договору, тому, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, що становить 134 719,84 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -
ухвалив:
Цивільний позов Акціонерного Товариства “Таскомбанк” (01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 09806443) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства “Таскомбанк” заборгованість за угодою про надання кредиту «Кредит готівкою» №4928 від 14 листопада 2023 року в розмірі 134 719,84 грн (сто тридцять чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять гривень вісімдесят чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства “Таскомбанк” 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 03 лютого 2026 року.

Суддя М. В. Петровська