КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1  27.04.2025 року о 11:30 год. у м. Київ, по вул. Набережно-Рибальська, 34, керував транспортним засобом марки «Skoda», модель «SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року,    ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про доведеність його винності не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами; наполягає, що правил дорожнього руху не порушував, а тому зупинка транспортного засобу та вимоги працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є незаконними.
Також апелянт зазначає, що у подальшому сам звернувся до Київської наркологічної лікарні «Соціотерапія» та пройшов відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
За результатами лабораторного дослідження в його організмі не виявлено жодних наркотичних засобів, в підтвердження чого отримано висновок №001879 від 27.04.2025 року. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга з наведених у ній підстав задоволенню не підлягає.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 313222 від 27.04.2025 року,  ОСОБА_1  27.04.2025 року о 11:30 год. у м. Київ, по вул. Набережно-Рибальська, 34, керував транспортним засобом марки «Skoda», модель «SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.
Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі з бодікамери, з якого вбачається, що  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, при цьому процесуальні права і наслідки відмови працівниками поліції роз`ясненні. Відмова  ОСОБА_1  прийнята поліцейським та зафіксована на бодікамеру.
Твердження апелянта про те, що зупинка транспортного засобу була незаконною, суд оцінює як надумані, позаяк працівники поліції пояснили, що на службовий планшет надійшла інформація з лінії 102 від громадян, які повідомили, що водій цього транспортного засобу перебуває в стані наркотичного сп`яніння. 
Також є неспроможними доводи  ОСОБА_1  у тій частині, що ним було пройдено огляд на стан наркотичного сп`яніння у Київській наркологічній лікарні «Соціотерапія»,позаяк огляд проводився на підставі самозвернення ОСОБА_1 , тобто в порушення положень ст. 266 КУпАП «огляд особи на стан наркотичного сп`яніння має проводитись у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського, який її доставив», крім того, даний висновок не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а саме: відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку, належним чином вмотивувавши своє рішення. 
Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Також апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду  О. М. Сітайло

Справа № 33/824/4982/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Денисов О.О.
Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.