П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/10749/25	

Суддя першої інстанції: Малих О.В. 
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 31.10.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року про передачу справи за предметною підсудністю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

03.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку; зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку та повідомлення органу поліції.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025, на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України, адміністративну справу передано за предметною підсудністю до Баштанського районного суду Миколаївської області.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт посилається на підсудність справи окружному суду, як суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Приймаючи оскаржувану ухвалу у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа підсудна місцевому загальному суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їхній захист шляхом, зокрема: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункти 3, 4 частини першої цієї статті).
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно положень п.3 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Як встановлюють положення п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Суд першої інстанції, зробив висновок, що предметом цього позову є дії суб`єкта владних повноважень у справі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому вважав, що ця справа не підсудна окружному адміністративному суду і має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.
Водночас, дослідивши заявлені позивачем вимоги та наведені обґрунтування позовних вимог, колегія суддів зауважує на те, що предметом даної справи є публічно-правовий спір із суб`єктами владних повноважень, а саме дії територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо внесення даних про «розшук» позивача у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів без притягнення до відповідальності за правопорушення, передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП.
Зробивши висновок про те, що ця справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що місцевий суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті заявлених позовних вимог, адже спори, які мають розглядатися у порядку ст.286 КАС України стосуються виключно оскарження постанов (рішень) у справах про адміністративні правопорушення.
Так, частина 3 вказаної статті визначає, що за наслідком розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як передбачає частина 1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, з наведеного правового регулювання випливає, що оскарженню, підлягають рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази наявності адміністративної справи, або прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у справі про адміністративне правопорушення стосовно апелянта, зокрема постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або накладення адміністративного штрафу, правомірність якого може бути переглянута за особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначеними ст.286 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам предметно підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Отже, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, розглядаються окружними адміністративними судами.
Враховуючи указаний вище предмет позовних вимог у цій справі, вказаний спір предметно підсудний Миколаївському окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному суду, як помилково указав суд першої інстанції.
Аналіз викладених норм свідчить про відсутність підстав для направлення цієї справи до іншого суду за встановленою підсудністю.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що відповідно до ст.320 КАС України у зв`язку з порушенням норм процесуального права, ухвала суду про передачу справи за територіальною підсудністю підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року про передачу справи за предметною підсудністю скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв