ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/81/26 Справа № 711/9252/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 січня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Поліщука О.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Поліщука О.Ю. на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 4.11.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у
м. Черкаси, має вищу освіту, громадя-
нина України, не одружений, військо-
вослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , водій-елек-
трик, проживає 
АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., - 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 1.10.2025 р. о 18:52 год. по вул. Кобзарській, 40 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Drager Alсotest 7510, тест № 241, результат тесту позитивний 1,35 ‰, чим порушив п. 2.9. а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 1.10.2025 р. о 19:38 год. по вул. Кобзарській, 77 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери 468630, 474055, чим порушив п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 1.10.2025 р. о 20:53 год. по вул. Г. Сагайдачного, 81 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери поліцейських, чим порушив п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Поліщук О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адмінправопорушення. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції винесено постанову без врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм процесуального права.
В діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як фактично останній не допустив порушення п. 2.5. ПДР чи інших норм, недотримання яких знаходилось би в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням негативних наслідків, тому провадження по справі підлягає закриттю.
Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, тому працівники поліції повинні були повідомити ВСП для належного документування та фіксації правопорушення. Виклик ВСП не було здійснено, що є істотним порушенням процедури документування можливого факту правопорушення та ставить під сумнів допустимість і достовірність доказів. В матеріалах відсутні будь які докази які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях. В матеріалах відсутній запис моменту зупинки та факт його перебування за кермом. Не відібрано пояснення свідків, відсутні інші незалежні джерела підтвердження, тобто відсутня об`єктивна сторона адмінправопорушення.
Вважає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду осіб на стан сп`яніння, оскільки такий огляд не проведено в медзакладі. Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 , оскільки дослідження матеріалів справи не було всебічним та повним. В матеріалах справи відсутні повна відео фіксація процедури, документи повірки приладу та інші гарантії, передбачені Інструкцією МЗС/МОЗ, відсутнє відео факту відмови від огляду та зазначені недоліки ставили перед судом необхідність перевірити чи відповідають такі матеріали вимогам належності та допустимості, суд обмежився формальним посиланням на зміст протоколів, не надавши їм детальної правової оцінки та доводам сторони захисту.
Постанова фактично не містить мотивів з яких суд дійшов висновку про відсутність процесуальних порушень та достатність матеріалів для визнання особи винною. Тому сторона захисту вважає що рішення суду підлягає перегляду, а доводи сторони захисту потребують ретельного дослідження в апеляційному порядку. 
При оформленні документів поліцейським порушено вимоги ст. 266 КУпАП і відповідно огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважається недійсним. Матеріали направлені до суду та їх аргументація є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Заслухавши доповідь судді, захисника Поліщука О.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її по викладених в ній доводам, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 1.10.2025 р. о 18:52 год. по вул. Кобзарській, 40 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який за згодою водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Drager Alсotest 7510, тест № 241, результат тесту позитивний - 1,35 ‰, чим порушив п. 2.9. а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 1.10.2025 р. о 19:38 год. по вул. Кобзарській, 77 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери поліцейських, чим порушив п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 1.10.2025 р. о 20:53 год. по вул. Г. Сагайдачного, 81 у м. Черкаси ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі він відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери поліцейських, чим порушив п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції, та дійшов до висновку, що під час складання протоколів про скоєні ОСОБА_1 адміністративні правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних відео-камер, які додано до протоколів про адмінправопорушення працівниками поліції, апеляційний суд встановив, що 1.10.2025 р. працівники поліції прибули на виклик через ДТП, встановили учасників ДТП, серед яких був і ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем Opel Astra, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з іншим автомобілем. Під час опрацювання виклику у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, останній не заперечував факту керування даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, пояснював, що вчора в нього був день народження, він його святкував, що він є військовослужбовцем, перебуває у відпустці, просив не повідомляти військову частину про даний факт, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору Drager Alсotest водій погодився, результат огляду позитивний та склав 1,35 ‰, з результатом водій погодився. Поліцейські виписали тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами та ОСОБА_1 відсторонено від керування автомобілем. 
Переглядом відеозапису з нагрудних відео-камер, доданого до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції (другий епізод), апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 , будучи відстороненим від керування транспортним засобом, керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , тобто перепаркував автомобіль, що було зафіксовано працівниками поліції, також зафіксовані дії, які передували складанню протоколу про адмінправопорушення та складання самого протоколу про адмінправопорушення, а саме як поліцейські на службовому автомобілі патрулювали вулицю, за орієнтуванням помітили автомобіль Opel Astra під керуванням ОСОБА_1 . На відеозапису видно, що ОСОБА_1 не заперечує факту перепаркування автомобіля, пояснював, що чекає тверезого водія. Працівники поліції пояснили, що зупинили його за керування автомобілем, після того як він був відстороненим, за орієнтуванням, запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, водій відмовився.
Переглядом відеозапису з нагрудних відео-камер, доданого до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції (третій епізод), апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_2 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, а саме зі смуги, з якої дозволено поворот лише праворуч, поїхав прямо, був зупинений на вул. Сагайдачного у м. Черкаси, страховий поліс надати не зміг за відсутністю, реєстраційні документи водій також не надав, жодних документів які посвідчують особу водій не надав, також зафіксовані дії, які передували складанню протоколу про адмінправопорушення, складання постанови про адмінправопорушення та протоколу про адмінправопорушення, а саме як поліцейські на службовому автомобілі зупинили автомобіль Opel Astra під керуванням ОСОБА_1 за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16. Працівники поліції роз`яснили причину зупинки — невиконання вимог знаку 5.16., ОСОБА_1 пояснив, що на нього протягом дня вже було складено два протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, склали постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, крім того поліцейський, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в медзакладі, але потім відмовився від проходження огляду. 
Поліцейські за кожним фактом роз`яснювалися водієві ОСОБА_1 процесуальні права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, зачитували як постанови про притягнення до адмінвідповідальності, так і протоколи про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 в скоєнні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколів про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 470671 (а. пр. 1), ЕПР1 № 470729 (а. пр. 35) та ЕПР1 № 470777 (а. пр. 63), також підтверджується роздруківкою тесту № 241 ( а. пр. 2); актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а. пр. 3, 36 та 64); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM117810325 Alcotest 7510 OIML, прилад ARLM-0392 ( а. пр. 5); рапортом інспектора взводу 2 роти 2 БУПП в Черкаській обл. ДПП сержанта В. Цимбала ( а. пр. 6); рапортом інспектора взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській обл. ДПП рядового поліції Д. Ковальчука ( а. пр. 38); рапортом інспектора взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській обл. ДПП рядового поліції А. Ціко ( а. пр. 66); відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які додані до матеріалів справи про адмінправопорушення та які були досліджені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_1 були роз`яснені і його процесуальні права, він надав пояснення з приводу складання постанов та протоколів про адмінправопорушення, процедур огляду, тощо.
Апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 правильно встановлені порушення як п. 2.5., так і п. 2.9. а) ПДР, за що передбачена адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду документи в справі складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5. ПДР. Обов`язки водія транспортного засобу, як суб`єкта правовідносин – це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для повного та беззаперечного виконання всіх вимог відповідних осіб, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд наголошує що, працівники поліції самостійно визначають обсяг доказів, які вони надають суду на підтвердження тих обставин, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, в тому числі і обсяг відеозаписів. 
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відсутня об`єктивна сторона адмінправопорушення, порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, матеріали ґрунтуються на припущеннях, оскільки зазначені доводи спростовуються змістом відеозаписів, які долучені до матеріалів справи. 
Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог ст. 254 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, тому поліцейські повинні були повідомити ВСП для належного документування та фіксації правопорушення, виклик ВСП не було здійснено що є істотним порушенням процедури документування можливого факту правопорушення, ставить під сумнів допустимість і достовірність доказів не є слушними, оскільки зміст ст. 2661 КУпАП свідчить, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, вимоги ст. 2661 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адмінправо-порушень. Тому для військовослужбовців, які керують транспортним, засобом застосовується загальний порядок проходження огляду, визначений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.
Посилання захисника на вимоги ст. 2661 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма стосується лише тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, тобто коли на цих осіб не розповсюджуються повноваження працівників поліції. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 використовував власний транспортний засіб у позаслужбовий час, в межах населеного пункту, а не на території військової частини, надані стороною захисту копії документів ( а. пр. 91-93) не спростовують вказані обставини, а тому застосування вимог ст. 2661 КУпАП в даному випадку не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, ОСОБА_2 на час вчинення адмінправопорушень не виконував службових обов`язків, а перебував у відпустці.
Стосовно доводів апеляції, що в матеріалах відсутній запис моменту зупинки та факт перебування водія за кермом, то апеляційний суд звертає увагу, що за першим епізодом, відповідно до матеріалів справи, працівники поліції прибули за викликом через скоєння ДТП за участю ОСОБА_1 , то про який відеозапис чи інший доказ керування транспортним засобом може йти мова, тому що автомобілі перебували в нерухомому стані, проте як було зазначено вище, саме на відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування автомобілем. 
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, які були ретельно досліджені судом першої інстанції та висновки суду належним чином обґрунтовані в судовому рішенні.
Порушень норм КУпАП під час складання протоколів про адмінправопорушення не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 14.11.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Поліщука О.Ю. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя     Белах А.В.