Справа № 640/15045/19 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить:
визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-453969-54 від 05.12.2018 року;
визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-453969-54 від 26.02.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.09.2014 року Київським окружним адміністративним судом за результатами розгляду справи №810/4667/14 за адміністративним позовом ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Позивача про припинення підприємницької діяльності була прийнята постанова, якою адміністративний позов задоволено та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
23.03.2019 року та 02.04.2019 року на адресу Позивача надійшли дві вимоги про сплату боргу (недоїмки):
№Ф-453969-54 від 05.12.2018 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн.;
№Ф-453969-54 від 26.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 18276,72 грн.
Як прослідковується з рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14 контролюючим органом констатовано обставини того, що станом на 01.09.2014 року у Позивача відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та платежів, у тому числі і заборгованість (недоїмка) по сплаті єдиного соціального внеску.
Зважаючи на перебування Позивача з 12.09.2014 року в стані припинення за рішенням суду, прийнятим за наслідками розгляду адміністративного позову ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Позивача про припинення підприємницької діяльності, контролюючим органом повинно було бути знято Позивача з обліку платників єдиного внеску.
Позивач наголошує, що по відношенню до нього не можуть бути застосовані положення ст. 7 та ст. 9 Закону України №2464-УІ у редакції від 01.01.2019 року щодо сплати єдиного соціального внеску, оскільки законодавчо визначені підстави для нарахування єдиного внеску по підприємницькій діяльності, яка з 12.09.2014 року припинена за рішенням суду відсутні.
Процесуальні дії
09.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС України у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 року відкрито провадження у справі.
15.12.2022 року набрав чинності Закон України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 (далі - Закон №2825-IX), за приписами ст. 1, 2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
За приписами п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).
Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.
На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399, дану справу передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 справа №640/15045/19 передана судді Потоцькій Н.В.
Згідно даних автоматизованої документообігу «Діловодство спеціалізованого суду», судове рішення по суті в адміністративній справі №640/15045/19 не ухвалено.
Ухвалою суду від 04.04.2025 прийнято до провадження справу №640/15045/19 в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
16.04.2025 року за вхід.№ЕС/36224/25 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що у зв`язку з наявністю заборгованості по єдиному внеску у ОСОБА_1 , відповідно до даних автоматизованої системи обліку, та, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону №2464, ГУ ДФС у Київській області в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2018 №Ф-453969-54 на суму 15819,51 грн, яка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана платником особисто 02.04.2019 року, та вимогу від 26.02.2019 №Ф-453969-54на суму 18276,72 грн, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримана платником особисто 19.07.2019 року.
Станом на 14.04.2025 у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) наявний борг у сумі 19519,02 грн., тобто у ГУ ДПС у Київській області відсутні підстави для відкликання вимоги від 05.02.2018 №Ф-453969-54 та вимоги від 26.02.2019 №Ф-453969-54.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 13.10.2009 року за №2 339 000 0000 009616.
14.10.2009 року Позивач був узятий ДПІ у Києво-Святошинського району Головного управління Міндоходів у Київській області на податковий облік в органах державної податкової служби за №3291.
14.10.2009 року Позивач був узятий ДПІ у Києво-Святошинського району Головного управління Міндоходів у Київській області на облік, як платник єдиного внеску за №11-13923.
Згідно з реєстраційними даними, видами діяльності Позивача визначено: роздрібна торгівля іншими продовольчими товарами (52.27.2), діяльність кафе (55.30.2), оброблення даних (72.30.0), діяльність, пов`язана з банками даних (72.40.0), інші види рекреаційної діяльності (92.72.0), роздрібна торгівля поза магазинами, н.в.і.г (52.63.0).
05.08.2014 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області, у порядку ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Позивача про припинення підприємницької діяльності.
01.09.2014 року Київським окружним адміністративним судом за результатами розгляду справи №810/4667/14 за адміністративним позовом ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Позивача про припинення підприємницької діяльності була прийнята постанова, якою адміністративний позов задоволено та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Копія постанови Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14 була направлена державному реєстратору за місцезнаходженням фізичної особи-підприємця для її виконання та внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.
12.09.2014 року, після надходження судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14, державним реєстратором було внесено до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у зв`язку з постановленням судового рішення.
23.03.2019 року та 02.04.2019 року на адресу Позивача надійшли вимоги про сплату боргу (недоїмки):
№Ф-453969-54 від 05.12.2018 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн.;
№Ф-453969-54 від 26.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 18276,72 грн.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-ІV від 15.05.2003 (далі - Закон №755-ІV).
Згідно з частиною 9 статті 4 Закону №755-ІV фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464).
Відповідно до статті 1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з абзацом 3 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).
Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з частиною 4 статті 6 Закону №2464 у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.
Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Згідно з частиною 8 статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Відповідно до частини 12 статті 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Статтею 7 Закону №2464 визначено базу нарахування єдиного внеску.
Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з частиною 4 статті 25 Закону №2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Суд звертає увагу, що 01.09.2014 року Київським окружним адміністративним судом за результатами розгляду справи №810/4667/14 за адміністративним позовом ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Позивача про припинення підприємницької діяльності була прийнята постанова, якою адміністративний позов задоволено та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону №755-ІV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.
Таким чином, рішення суду про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.
Згідно зі статтею 49 Закону №755-IV суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.
Державний реєстратор зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.
Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14 була направлена державному реєстратору за місцезнаходженням фізичної особи-підприємця для її виконання та внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.
12.09.2014 року, після надходження судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14, державним реєстратором було внесено до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у зв`язку з постановленням судового рішення.
Як було встановлено вище, податковому органу з 2014 року було відомо про припинення судом підприємницької діяльності позивача постановою суду за позовом податкового органу та, відповідно, було відомо про відсутність підстав для нарахування йому заборгованості з єдиного внеску.
Отже, наявність судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 вказує на відсутність у позивача статусу ФОП в розумінні Закону №755-IV і, як наслідок, належність позивача до платників єдиного внеску відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI.
Таким чином, з набранням законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року у справі №810/4667/14, яким припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , позивач мав законні очікування на його виконання, а тому, мав законне право вважати, що не має статусу фізичної особи-підприємця і не повинен сплачувати єдиний внесок, а тому вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-453969-54 від 05.12.2018 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн. та №Ф-453969-54 від 26.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 18276,72 грн. підлягають скасуванню.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності винесених вимог про сплату боргу (недоїмки), а тому позов слід задовольнити повністю.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 768,40 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №ПН569 від 05.07.2019 року.
Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-453969-54 від 05.12.2018 року.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-453969-54 від 26.02.2019 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Київській області (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ЄДРПОУ 44096797).
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління ДПС України у Київській області (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ЄДРПОУ 44096797)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА