ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
29 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1923/25
Провадження № 33/820/811/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря судового засідання Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Кравчуна Д.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Волочиського районного суду від 29 жовтня 2025 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. 

За результатами апеляційного провадження оскаржену постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року залишено без змін. 
Однак, в ході апеляційного провадження, під час дослідження відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, апеляційним судом встановлені порушення належної процесуальної поведінки старшого лейтенанта патрульної поліції Пшенецького Степана Володимировича під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 (протокол серії ЕПР1 №483535 від 14 жовтня 2025 року).
Так, причиною зупинки транспортного засобу «Volkswagen crafter», номерний знак НОМЕР_1 , з лафетом автобан, номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до відеозапису з відеофайлу clip-0, стало порушення водієм правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.
На запитання водія ОСОБА_1 щодо надання йому на ознайомлення доказів зазначеного порушення, з огляду на те, що він рухався з увімкненими освітлювальними приладами і жодних порушень ПДР не допускав, працівник поліції ОСОБА_2 , ігноруючи вимоги водія, вимагав надати документи на вантаж, посвідчення водія та товаротранспортну накладну, при перевірці яких встановлено ряд порушень, в тому числі п.2.1 (а) ПДР. 
Апеляційний суд не оцінює порядок перевірки документів у водія на предмет відповідності вимог закону, так як це виходить за межі даного провадження, однак суд не може залишити поза увагою поведінку працівника поліції та манеру спілкування з водієм в ході такої перевірки, яка є недопустимою. 
Так, працівник поліції ОСОБА_2 в емоційній формі стверджує, що «непотрібно задавати глупих запитань», мається на увазі в контексті вимоги водія надати докази руху транспортного засобу з порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. В подальшому працівник поліції наголошує: «якщо рухався без світла значить ти рухався без світла і тобі не пишуть, що ти був п`яний, під наркотою чи нюхав», «розказує тут, що йому докази потрібні», «побачив молодого пацана і вирішив його прокачати, так я зараз прокачаю, що ви всі дружно будете ночувати тут», «поводився б нормально, ніхто б тебе не кошмарив, ти стоїш тут розказуєш покажи те, інше, що ще показати». 
Апеляційний суд не наводить усього контексту спілкування, зафіксованого на відеозаписі, однак зазначає, що наведена вище поведінка працівника поліції при виконанні своїх службових повноважень, є неприпустимою, а вживання висловлювань про «кошмарення», «ніч тут проведете», «зараз прокачаю», «під наркотою чи нюхав» можуть розцінюватися як психологічний тиск та вплив на водія, з метою примусити особу відмовитися від реалізації свого права на захист. 
При цьому, відеозапис події не містить відомостей про надання працівником поліції на вимогу водія для ознайомлення будь-яких доказів виявленого порушення правил дорожнього руху, яке було зазначене як підстава для зупинки транспортного засобу.
Відповідно до положень ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Отже, емоційні погрози та суб`єктивні оцінки не є допустимим способом реалізації владних повноважень.
Неприпустимо стверджувати про наявність правопорушення без надання будь-яких об`єктивних доказів, а вимогу водія про їх пред`явлення – знецінювати, ігнорувати та висміювати. 
Працівник поліції при виконанні службових обов`язків, має усвідомлювати, що він є суб`єктом владних повноважень, а тому повинен бути взірцем законності, порядку та моралі для громадян, так як його поведінка впливає на рівень довіри та поваги населення до поліції.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які передбачають постановлення судом окремої постанови у разі виявлення порушень при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
Однак, при вирішенні зазначеного питання, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права – кримінального процесуального права, з огляду на критерій санкції інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до критеріїв, сформульованих ЄСПЛ у справі «Engel та інші проти Нідерландів», при визначенні кримінального характеру правопорушення враховується не лише його формальна кваліфікація в національному праві, а й характер правопорушення та ступінь суворості санкції. 
Санкція, передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, є суворою та має виразно каральний і превентивний характер. 
З огляду на це, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, таке адміністративне правопорушення за своєю суттю підпадає під поняття «кримінального обвинувачення» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 14 червня 2021 року (справа № 686/9636/18, провадження № 51-6276 кмо 19), суд апеляційної інстанції за наявності відповідних підстав має процесуальні повноваження для постановлення ухвал, які не вирішують справи по суті, однак звертають увагу уповноважених органів на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення закону, які потребують вжиття належних заходів реагування.

З огляду на викладене, з метою реагування на виявлені порушення, запобігання їх повторенню в подальшій службовій діяльності та забезпечення додержання законності, суд вважає за доцільне постановити у цій справі окрему ухвалу щодо виявлення неналежної поведінки працівника поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення та направити її до відповідного органу для вжиття заходів реагування.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.7, ст.294 КУпАП, 

п о с т а н о в и л а:

Обставини, встановлені при розгляді справи та викладені в окремій ухвалі, довести до відома начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, для реагування в межах наданих повноважень.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду І.В. Вітюк