Справа № 686/13597/24
Провадження № 2/686/89/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
13 січня 2026 рік         м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого судді  Колієва С.А. 
при секретарі   Кучерук Н.В.
за участю
представника позивача  ОСОБА_1 
представника відповідача  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Колмексім», ОСОБА_5 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними, -
В С Т А Н О В И В:
У травні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , ТОВ «Колмексім», ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними.
В позові ОСОБА_3 зазначив, що 21.10.2019 року ОСОБА_4 взяв у нього в борг 51 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.12.2019 року, про що видав відповідну боргову розписку. Оскільки у визначений борговою розпискою строк ОСОБА_4 борг не повернув, у листопаді 2022 року він звернувся до суду із позовом про стягнення боргу. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2023 року (справа №686/22871/22) його позов був задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором позики від 21.10.2019 року у сумі 51 000.00 доларів США, а також 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 3 290,55 доларів США, а всього 54 290,55 доларів США. Вказане рішення набуло законної сили. Постановами головного державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. від 30.08.2023 року та від 18.01.2024 року були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у сумі 54 290,55 доларів США (ВП №73876899) та про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат у розмірі 12 181,00 грн. та 194 939,53 грн. – витрат на правову допомогу (ВП 72642951). Постановою державного виконавця від 18.01.2024 року вказані виконавчі провадження були об`єднані в одне виконавче провадження № 73881760.
Станом на даний час зведене виконавче провадження № 73881760 залишається не виконаним та загальна заборгованість по ньому становить 207 120,53 гривень і 54 290,55 доларів США.
Зазначив, що у березні 2021 року ОСОБА_4 здійснив відчуження належних йому транспортних засобів на користь пов`язаних з ним осіб. Так, 17.03.2021 року ОСОБА_4 за актом приймання-передачі передав належний йому на праві власності причіп НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 і сідловий тягач IVECO Starlis 12882 куб.см, 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 до статутного капіталу ТОВ «КОЛМЕКСІМ», в якому частка ОСОБА_4 становила 99,41% розміру статутного капіталу та директором якого він є. Також 16.03.2021 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, який оформлений в ТСЦ 5342 продав ОСОБА_5 належний йому автомобіль марки Skoda Octavia, 1598 куб. см, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_3 . При цьому ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8 , з якою ОСОБА_4 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільну дитину, а також останній є бізнес-партнером ОСОБА_4 у ТОВ «МТС-Світловодськ», учасниками і кінцевими беніфіціарнимим власниками якого вони є.
Просив врахувати, що вказані правочини з відчуження належного ОСОБА_4 майна, а саме передача останнім безоплатно у статутний капітал товариства, в якому він є власником та директором, двох транспортних засобів (причіпу та сідлового тягача) та продаж легкового автомобіля (Skoda Octavia) батькові жінки, з якою він перебуває у фактичних шлюбних стосунках, та фактичному бізнес-партнеру, враховуючи момент вчинення таких правочинів – на момент існування простроченої заборгованості за договором позики, яка мала бути повернута 31.12.2019 року свідчать про фраудаторність таких правочинів, а саме що вони були вчинені ОСОБА_4 з метою унеможливлення звернення стягнення на таке майно. 
На підставі викладеного просив визнати недійсним Акт приймання-передачі причіпу НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 та транспортного засобу – сідлового тягача IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 до статутного фонду ТОВ «КОЛМЕКСІМ», який був укладений 17.03.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «КОЛМЕКСІМ », а також визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Skoda Octavia», 1598 куб.см, 2013 р.в., № кузова НОМЕР_3 , який був укладений 16.03.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ТСЦ 5342.
У поданому відзиві відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що посилання позивача на те, що відчуження спірного майна (транспортних засобів) було здійснено ним з метою ухилення від погашення боргу за борговою розпискою та унеможливлення звернення стягнення на таке майно в рахунок погашення такого боргу є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам. Так, відчуження спірного майна, а саме передача ним до статутного капіталу ТОВ «Колмексім» причіпу та сідлового тягача відбулося 17.03.2021 року, а продаж належного йому автомобіля марки «Skoda Octavia» - 16.03.2021 року задовго до подання ОСОБА_3 позову про стягнення боргу (31.10.2022 року). При цьому в рахунок погашення такого боргу перед ОСОБА_3 ним особисто було перераховано кошти на загальну суму 682000,00 гривень, а також ОСОБА_5 за нього перерахував 327 000,00 гривень. З урахуванням сплачених сум, а також враховуючи курс долара США станом на час видачі боргової розписки, непогашена сума боргу становить 190 230,00 гривень, що являється незначеною часткою. Також просив врахувати, що в межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було виявлено та арештовано належне йому майно, а саме комбайн CASE AFX 8010 н.з. НОМЕР_4 , а отже позивач уже звернув стягнення на майно для задоволення свого права вимоги і погашення відповідного боргу, а отже застосування конструкції фраудаторного правочину у даному випадку не може бути застосована.
Крім того просив врахувати, що акт приймання-передачі майна, не є договором, а отже не може бути визнаний недійним. До того ж причіп НПС 7310.25 був проданий за договором комісії №0481 від 09.09.2021 року ФГ «Коровенко» та останнє є його нинішнім власником, а нинішнім власником спірного автомобіля марки «Skoda Octavia» є ОСОБА_9 .
Відповідачі ТОВ «Колмексім» та ОСОБА_5 відзив на позов не подавали.
Треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 письмових пояснень щодо поданого позову не подали.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Дев`ятка О.Г. позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Зазначив, що у жовтні 2019 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 у борг 51 000,00 доларів США, які останні зобов`язався повернути до 31.12.2019 року. ОСОБА_4 борг не повернув, у зв`язку із чим у жовтні 2022 року останній звернувся до суду з позовом про стягнення такого боргу. Заочним рішенням Хмельницького міськраойнного суду від 20.03.2023 року вказаний позов був задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики з урахуванням 3% річних у загальній сумі 54 290,55 доларів США. На підставі вказаного рішення судом були видані відповідні виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання. Станом на даний час вказане рішення суду не виконано та борг не погашено у зв`язку із відсутністю у боржника коштів та майна. Також просив врахувати, що після настання строку погашення боргу за борговою розпискою ОСОБА_4 17.03.2021 року безоплатно, за актом приймання-передачі майна, передав до статутного капіталу ТОВ «Колмексім» належні йому транспортні засоби (причіп та сідловий тягач), а також 16.03.2021 року продав автомобіль марки «Skoda Octavia». Вказані правочини були вчинені ОСОБА_4 з метою уникнення звернення стягнення на таке майно, для погашення боргу перед ОСОБА_3 , оскільки такі правочини були вчиненні після настання строку повернення боргу за борговою розпискою, відчуження прічіпу та сідлового тягача відбулося безоплатно шляхом передачі до статного капіталу товариства, директором та фактичним власником якого є сам ОСОБА_4 , а відчуження автомобіля «Skoda Octavia» був здійснений на користь батька фактичної дружини ОСОБА_4 та його бізнес-партнера. Щодо можливості звернення стягнення на інше належне майно ОСОБА_4 просив врахувати, що звернення стягнення на виявлений та арештований державним виконавцем комбайн не можливе, оскільки його фактичне місце знаходження не відоме та він перебуває у розшуку, а іншого майна боржника ОСОБА_4 не виявлено.
Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Шарко М.Б. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відчуження спірного майна було вчинено ОСОБА_4 задовго до пред`явлення ОСОБА_3 позову про стягнення боргу. До того ж, під час розгляду цього позову, не було враховано факт погашення значної частини боргу. Крім того, в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було виявлено належне ОСОБА_4 майно, комбайн, на який був накладений арешт та за рахунок якого можливе погашення боргу перед ОСОБА_3 . За таких обставин підстав для визнання оспорюваних правочинів фраудаторними не має. Також просив врахувати, що фактично власниками спірних транспортних засобів є не відповідачі ТОВ «Колмексім» та ОСОБА_5 , а інші особи. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили.
Фактичні обставини встановлені судом.
21.10.2019 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_3 боргову розписку, в якій підтвердив факт отримання у останнього у борг 51 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.12.2019 року.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2023 року (справа №686/22871/22) стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 21.10.2019 року у сумі 51 000,00 доларів США, 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 3 290,55 доларів США, а всього 54 290,55 доларів США; а також понесені судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 12 181,00 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 194939,53 гривень.
Вказане рішення набуло чинності та на його підставі Хмельницьким міськрайонним судом 19.05.2023 року були видані виконавчі листи №686/22871/22.
Постановою головного державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.08.2023 року було відкрито виконавче провадження №72642951 з примусового виконання виконавчого листа №686/22871/22 від 19.05.2023 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судового збору у сумі 12 181,00 гривень та витрат на правничу допомогу у сумі 194939,53 гривень.
Постановою головного державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.01.2024 року було відкрито виконавче провадження №73876899 з примусового виконання виконавчого листа №686/22871/22 від 19.05.2023 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 54 290,55 доларів США.
Постановою головного державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.01.2024 року виконавчі провадження №72642951, №73876899 були об`єднані у зведене виконавче провадження №73881760.
Згідно відповіді Голосіївського відділу ДВС у місті Києві № 17462/27.1-24 від 12.02.2024 року на адвокатський запит встановлено, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження №73881760, до складу якого входять в тому числі виконавчі провадження №72642951, №73876899 із примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/22871/22. Згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно та відповіді МВС нерухоме майно та зареєстрованих транспортних засобів за боржником відсутні. 02.10.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою був накладений арешт на комбайн зернозбиральний р.н. НОМЕР_5 марки CASE AFS 8010. Також 14.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на належні боржнику частки у статутному капіталі ТОВ «Колмексім» у розмірі 62,76% та у ТОВ «МТС-Світловодськ» у розмірі 12 500,00 гривень. 
Листом Голосіївського відділу ДВС у м. Києві № 48786/27.1-24 від 18.04.2024 року повідомлено, що за зведеним виконавчим провадженням №73881760, до складу якого входять в тому числі виконавчі провадження №72642951, №73876899 стягнення не проводилося, заборгованість по виконавчому провадженні становить 207 120,53 грн., 54 290,55 доларів США, виконавчий збір на суму 226607,33 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 738,00 гривень. 
Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 07.09.2024 року транспортний засіб НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 з 20.05.2020 року був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 17.03.2021 року у зв`язку із передачею до статутного капіталу право власності на вказаний транспортний засіб було зареєстроване за ТОВ «Колмексім». Транспортний засіб IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 з 20.05.2020 року був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 17.03.2021 року у зв`язку із передачею до статутного капіталу право власності на вказаний транспортний засіб було зареєстроване за ТОВ «Колмексім», а з 25.01.2023 року власником цього транспортного засобу є ОСОБА_6 .
Автомобіль марки Skoda Octavia, 1598 куб. см, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_3 був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 з 21.11.2019 року. 16.03.2021 року право власності на вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано за ОСОБА_5 
16.03.2021 року у ТСЦ 5342 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований договір купівлі-продажу транспортного засобу 5342/2012/2479089 згідно якого ОСОБА_5 придбав автомобіль марки Skoda Octavia, 1598 куб. см, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_3 .
10.02.2024 року між ТОВ «Спецагроексперт», як комісіонером, та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу №2.30.01.Л згідно якого ОСОБА_7 придбав автомобіль марки Skoda Octavia, 1598 куб. см, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_3 .
05.03.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Колмексім» був складений Акт прийому-передачі майна, що передається учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Колмексім» в якості внеску до Статутного капіталу (фонду) Товариства згідно якого ОСОБА_4 передав в якості внеска до Статутного капіталу ТОВ «Колмексім» належні йому причіп марки НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 та сідловий тягач марки IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 .
22.01.2023 року між ПП «Леон-Поділля», як комісіонером, та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №361, згідно якого ОСОБА_6 придав у власність автомобіль марки IVECO Starlis, № шасі НОМЕР_2 .
10.09.2021 року між ПП «Хмельницькі Інформаційні Ресурси», як комісіонером, та ФГ «Коровенко» був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №0481, згідно якого ФГ «Коровенко» придбало у власність транспортний засіб марки НПС модель 7310.025, № шасі НОМЕР_1 .
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.03.2021 рік кінцевим беніфіціарним власником ТОВ «Колмексім» є ОСОБА_4 (відсоток частки у статутному капіталі – 99,41 %).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.03.2021 рік кінцевим беніфіціарним власником ТОВ «МТС-Світловодськ» є ОСОБА_4 (розмір частки у статутному капіталі 12 500,00 грн.), ОСОБА_5 (розмір частки у статутному капіталі – 12 500,00 грн.) та ОСОБА_3 (розмір частки у статутному капіталі – 25 000,00 грн.) ; керівником вказаного товариства є ОСОБА_4 (а.с. 48-52).
Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Приписами частин першої та другої ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом, та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).
Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та інших.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).
Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просив визнати недійсними Акт приймання-передачі причіпу НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 та транспортного засобу – сідлового тягача IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 до статутного фонду ТОВ «КОЛМЕКСІМ», який був укладений 17.03.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «КОЛМЕКСІМ», а також визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Skoda Octavia», 1598 куб.см, 2013 р.в., № кузова НОМЕР_3 , який був укладений 16.03.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ТСЦ 5342, посилаючись на їх фраудаторність, а саме таких, що вчинені всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом, з метою уникнення звернення стягнення на майно боржника та направлені на шкоду кредитора. 
Необхідно розмежовувати конкурсне оспорювання та позаконкурсне оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) "через можливість доступу до майна боржника", навіть і того, що знаходиться в інших осіб.
Отже метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20 (провадження № 61-2612св23)).
Як встановлено з матеріалів справи 17.03.2021 року на підставі Акту приймання-передачі, який був укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Колмексім» належні ОСОБА_4 причіп НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 та сідловий тягач IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 були передані останнім ТОВ «Колмексім» в якості внеску до статутного капіталу вказаного товариства. 10.09.2021 року ТОВ «Колмексім» на підставі договору купівлі-продажу відчужило ФГ «Коровенко» причіп НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_1 , а 22.01.2023 року вказане товариство продало сідловий тягач IVECO Starlis, 12882 куб. см., 2011 р.в., № шасі НОМЕР_2 , про що був укладений відповідний договір купівлі-продажу. 16.03.2021 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 належний йому автомобіль марки Skoda Octavia, 1598 куб. см, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_3 . 10.02.2024 року вказаний автомобіль ОСОБА_5 продав ОСОБА_7 , про що був укладений відповідний договір купівлі-продажу №2.30.01.Л.
Отже після відчуження ОСОБА_4 спірних транспортних засобів ТОВ «Колмексім» та ОСОБА_5 відповідно, останні у подальшому також відчужили такі транспортні засоби уклавши відповідні договори купівлі-продажу.
З урахуванням встановлених обставин належним і ефективним способом захисту є подання позову про визнання недійсним всіх договорів (правочинів) щодо відчуження спірних транспортних засобів. Визнання недійсним лише первісних правочинів, на підставі яких відповідачем ОСОБА_4 були відчужені належні йому транспортні засоби, без оспорювання наступних договір відчуження такого майна, саме по собі не призведе до повернення такого майна останньому та відповідно не забезпечить можливість звернення стягнення на таке майно у відповідному виконавчому провадженні.
Оскільки позивачем обраний неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, у задоволенні позову слід відмовити.
Також оскільки у задоволенні позову відмовлено, вжиті судом заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 20.06.2024 року у вигляді арешту майна на причіп НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_6 , сідловий тягач IVECO STRALIS, 12882 куб. см., 2011 р.в. № шасі НОМЕР_2 , автомобіль марки SCODA OCTAVIA 1598 куб. см, 2013 р.в. № кузова НОМЕР_7 слід скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 141, 223, 258-268, 280-282 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову відмовити.
Скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 20.06.2024 року про забезпечення позову на причіп НПС 7310.025, 2013 р.в. № шасі НОМЕР_6 , сідловий тягач IVECO STRALIS, 12882 куб. см., 2011 р.в. № шасі НОМЕР_2 , автомобіль марки SCODA OCTAVIA 1598 куб. см, 2013 р.в. № кузова НОМЕР_7 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення виготовлено 11.02.2026 року.

Суддя: