ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 грудня 2025 року        м. Кропивницький

справа № 398/4911/25
провадження № 22-ц/4809/1912/25 

Кропивницький апеляційний суд у складі: 

головуючого судді - Письменного О.А., 
суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І., 
при секретарі -  Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2025 року (суддя Петренко С.Ю.) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приютівська селищна рада Олександрійського району у Кіровоградській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,- 
встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія та номер: ІV-КР № 034964, виданий 22.01.2002 року, видавник: Косівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,84 га, розташована на території Косівської сільської ради, призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія та номер: ІV-КР № 034964, виданий 22.01.2002 року, видавник: Косівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області. У встановленому законом порядку він звернувся до Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу № 73950878. У процесі розгляду документів по спадковій справі нотаріусом Другої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2025 року Вих.№ 452/02-31, якою повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини, що в правовстановлюючому документі на належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 5,84 га, розташовану на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, вона як власник, вказана ОСОБА_3 на відміну від вказаного у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , що належним чином не підтверджує належність цього майна вказаній померлій особі. 
Вказав, що наявна помилка щодо ім`я власника у свідоцтві про право приватної власності на землю перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно земельної ділянки, що належала його дружині ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно вільно розпоряджатися даною власністю. 
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2025 року заяву залишено без розгляду.
Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вбачається спір про право.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується
із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року
у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок,
що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Звертаючись в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право приватної власності на землю, померлій ОСОБА_2 , заявник вказав, що допущена помилка у свідоцтві перешкоджає підтвердити належність земельної ділянки померлій та оформити спадкові права.
Суд першої інстанції встановивши наявність у померлої ОСОБА_2 дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були допитані у судовому засідання та підтвердили належність земельної ділянки їх матері, дійшов висновку про наявність спору про право.
Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що метою звернення ОСОБА_1 із цією заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є підтвердження факту належності земельної ділянки спадкодавцю, яка без встановлення цього факту не входить до складу спадщини. А тому не може виникнути і спір про право щодо об`єкта, який не існує.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, задовольнити. 
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.01.2026.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.І. Мурашко