441/2232/25 2-др/441/3/26	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого – судді Ференц О.І.,
за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Струс Наталії Ярославівни, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

В провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 07.01.2026 позов задоволено частково, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2025 року і до повноліття дітей. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.  
12.01.2026 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі. Подану заяву представник позивача мотивує тим, що позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи понесено судові витрати на суму 5000 грн., що підтверджено документально. Вказані витрати пов`язані із формуванням та підготовкою позовної заяви.
Від адвоката Струс Н.Я. надійшло клопотання про розгляд заяви у її відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Оглянувши матеріали справи, вивчивши постановлене в ній рішення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
В матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги № 110 від 03.10.2025 року, укладений між адвокатом Струс Н.Я. та позивачкою ОСОБА_1 , Акт приймання наданих послуг, виконаних адвокатом за вищевказаним Договором від 03.10.2025 року, з якого вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом Струс Н.Я. у суді першої інстанції послуг становить 5 000,00 грн., копія прибуткового касового ордера від 02.01.2026 року про оплату ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Городоцьким районним судом Львівської області не вирішено питання про відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, її представником обгрунтовано подано заяву про ухвалення додаткового рішення та подано докази, які підтверджують вартість отриманої правової допомоги.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що виходячи із критеріїв реальності, розумності, пропорційності, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, наявні підстави для задоволення заяви адвоката Струс Н.Я. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 5000 гривень витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Струс Наталії Ярославівни, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягнути з з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , та користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правову допомогу. 
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя       Ференц О.І.