Справа № 936/944/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Савченка С. А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/712/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Мишанич Л. О. на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.09.2025. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 (п`ять) років.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 488923 від 15.07.2025 та постанови судді від 24.09.2025 вбачається, що 15.07.2025 о 17 год 07 хв у селищі Воловець по вул. Карпатській, Мукачівського району, ОСОБА_1 керував мотоциклом д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Мишанич Л. О., вважає постанову Воловецького районного суду незаконною та необ`єктивною. 
В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат Савченко С. А. просить скасувати постанову судді від 24.09.2025 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.09.2025 винесена незаконно з порушенням вимог матеріального та процесуального права. У даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що доказується належними та допустимими доказами: обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 12025071090000132 від 16.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, згідно якого ОСОБА_1 15.07.2025 близько 17 год 01 хв перебував біля службового автомобіля марки «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_2 із наліпками Національної поліції України, який знаходився на автомобільній дорозі Т-07-18 сполученням Нижні Ворота - Воловець - Міжгір`я; протоколом огляду місця події від 15.07.2025, який розпочато о 17 год 18 хв та закінчено о 17 год 50 хв, згідно з яким ОСОБА_1 перебував біля службового автомобіля марки «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_2 із наліпками Національної поліції України, який 
-2-
знаходився на автомобільній дорозі Т-07-18 сполученням Нижні Ворота - Воловець - Міжгір`я. На фото до цього протоколу зображений ОСОБА_1 , який не керує будь-яким транспортним засобом. Таким чином, працівники поліції створили процесуальні документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 в період часу 15.07.2025 з 17 год 01 хв до 17 год 50 хв, не керував будь-яким транспортним засобом і у час, зазначений у протоколі (17 год 07 хв), ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Савченка С. А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 488923 від 15.07.2025 підтверджено, що 15.07.2025 о 17 год 07 хв у селищі Воловець по вул. Карпатській, Мукачівського району, ОСОБА_1 керував мотоциклом д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Викладені у протоколі обставини підтверджуються і доданими до нього матеріалами, а саме: рапортом чергового ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, відповідно до якого 15.07.2025 о 17 год 02 хв за адресою 

-3-

селище Воловець, вул. Карпатська, 60, Мукачівського району ОСОБА_1 залишив у службовому автомобілі неправомірну вигоду в сумі 100 євро за не притягнення до адміністративної відповідальності; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 939181 від 15.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом, у якого відсутній номерний знак; довідкою ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 20.06.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, а також рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, відповідно до якого 15.07.2025 о 17 год в селищі Воловець на вул. Карпатській, ОСОБА_1 був зупинений за керування мотоциклом без номерного знаку.
Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був упереджений під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги і на такі не вказувала сторона захисту під час її розгляду.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення та надання пояснень про те, що зупинка була неправомірною, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами.

-4-

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються вищенаведеними доказами, у тому числі й наявними у протоколі поясненнями ОСОБА_1 , який ствердив, що з протоколом згідний та які окремо свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом саме ним.
Долучені стороною захисту копія обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 та протокол огляду місця події від 15.07.2025 не спростовують факт керування останнім транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки з наявного у справі рапорту поліцейського (а.с.12) ОСОБА_1 був зупинений о 17 год за порушення Правил дорожнього руху України, після чого о 17 год 02 хв залишив у службовому автомобілі 100 євро неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності, про що одразу було проінформовано чергового ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області та викликано слідчо-оперативну групу. 
Із цих підстав, неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 в період часу 15.07.2025 з 17 год 01 хв до 17 год 50 хв, не керував будь-яким транспортним засобом і у час, зазначений у протоколі (17 год 07 хв), ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом. 
Той факт, що у матеріалах справи відсутня відео фіксація руху та зупинки транспортного засобу, не спростовує факту керування транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці саме ОСОБА_1 та відповідно його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Як уже зазначено вище, викладені у протоколі обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими, оскільки зібрані уповноваженими на те особами та у передбачений законодавством спосіб, узгоджуються між собою та відповідно є достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за викладених у протоколі обставин.
Між тим, апеляційний суд звертає увагу на наявність у матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 939181 від 15.07.2025 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, зокрема за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Доказів, які б свідчили про скасування указаної постанови стороною захисту не надано. 
Наведені обставини безумовно свідчать про схильність до вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, що додатково свідчить про те, що доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. 
У зв`язку з чим, апеляційний суд визнає безпідставними та необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що протокол та рапорт поліцейського не є належними доказами у справі.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 спростовував факт керування транспортним засобом, навпаки підтвердив, що згідний із складеним відносно нього протоколом. Доказів про те, що на момент керування транспортним засобом у ОСОБА_1 було наявне посвідчення водія немає.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необгрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.

-5-

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, застосоване відносно ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення, яке хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення, а також необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, а тому підстав для його зміни не вбачається.
За таких обставини, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялено. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мишанич Л. О. з доповненням до неї залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.09.2025 щодо ОСОБА_3 ,- без змін.
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя