ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

    УХВАЛА
"08" грудня 2025 р.                                                                            Справа №914/2287/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Газтек” від 18 серпня 2025 року
на рішення Господарського суду Львівської області від 17 липня 2025 року (повний текст підписано 01.08.2025), суддя Мазовіта А.Б.
у справі № 914/2287/21
за первісним позовом Іноземного підприємства “Західна індустріальна компанія”, м. Винники
до відповідача Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”, м. Львів
про визнання недійсним рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 27.11.2020 щодо задоволення акта про порушення № 002438 від 22.10.2019

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”, м. Львів
до відповідача Іноземного підприємства “Західна індустріальна компанія”, м. Винники
про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у сумі 13 666 100,45 грн.

встановив:
          Приватне акціонерне товариство “Газтек” (особа, яка не брала участі у справі) звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 17 липня 2025 року у справі № 914/2287/21, до якої також включено заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду - ухвалу Господарського суду Львівської області від 27 листопада 2023 року у справі № 914/2287/21 про відмову в залученні його до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”.
          Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року апеляційні скарги ПрАТ “Газтек” та АТ “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” на рішення Господарського суду Львівської області від 17 липня 2025 року у справі № 914/2287/21 прийнято до спільного провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Якімець Г.Г., суддів: Бойко С.М. та Бонк Т.Б.; справу № 914/2287/21 призначено до розгляду в судовому засіданні на 01 грудня 2025 року.
          Проте, після відкриття апеляційного провадження суд встановив, що скаржником (ПрАТ “Газтек”) до апеляційної скарги не долучено доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2025 року апеляційну скаргу ПрАТ "Газтек" залишено без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України, роз`яснено апелянту, що протягом 5-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки апеляційної скарги, виявлені після відкриття апеляційного провадження у справі, та подати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 248 713,82 грн.
          Ухвала суду від 21 листопада 2025 року доставлена до електронного кабінету скаржника – 21.11.25 о 20:00, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
          Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
          Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абзац 2 п.5 ч.6 ст.242 ГПК України).
          Відтак, останнім днем строку на усунення недоліків апеляційної скарги було 01 грудня 2025 року (29 листопада 2025 року субота).
Станом на 08 грудня 2025 року апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги та не надав суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 248 713,82 грн.
Згідно з ч.ч.12, 13 ст.176 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ч.1 ст.270 ГПК України).
          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зазначила, що відповідно до частини одинадцятої статті 176 ГПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. 
Верховний Суд у постанові від 13.11.2025 у справі № 911/1595/25 виснував, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
За змістом частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див. рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, № 32).
          Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див. рішення ЄСПЛ від 28 листопада 2006 року у справі "Апостол проти Грузії", заява № 40765/02). При цьому, ЄСПЛ в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дію в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (див. рішення ЄСПЛ від 12 червня 2007 року у справі "Станков проти Болгарії", заява № 68490/01).
Верховний Суд зазначає, що законодавче закріплення судових витрат, серед інших має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат); по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.
Як визначено у рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)).
ЄСПЛ в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до ч.2 ст.281 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, з огляду на те, що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги та не надав суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без розгляду.
Керуючись ч.13 ст.176, ст.ст.234, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, –

постановив:
1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Газтек” на рішення Господарського суду Львівської області від 17 липня 2025 року у справі № 914/2287/21 залишити без розгляду.
2.Копії ухвали суду надіслати сторонам у справі та скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

          Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.

Суддя                                                                                          Бойко С.М.
          
          Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.