Єдиний унікальний номер № 728/3176/25 
Номер провадження2-а/728/3/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 січня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
05.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову №R232603 від 01.12.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобіліцізацію» та закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дізнавшись, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо нього містить записи такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦКтаСП; Дата звернення: 09.01.2025.», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 КУпАП, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста він подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. 01.12.2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста він отримав електронний файл постанови по справі про адміністративне правопорушення із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність. Перевіривши справжність постанови на сайті Центрального засвідчувального органу та ознайомившись з її змістом, йому стало відомо те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 01.12.2025 року щодо нього була винесена постанова № R232603 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Постановою встановлено: «За результатом вивченння відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобіліцізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зазначає, що строк притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі мав обчислюватися з 09.01.2025 року по 09.04.2025 року.
Вважає, що накладаючи адміністративне стягнення 01.12.2025 року, відповідач діяв після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з порушенням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП. 
Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.12.2025 року з викликом сторін; запропоновано відповідачу в строк до 12.12.2025 року подати відзив на позов, матеріали щодо скоєння адміністративного правопорушення позивачем, наявні відеозаписи, а також інформацію щодо дати вручення останньому копії вказаної постанови. 
17.12.2025 року судове засідання протокольною ухвалою було відкладено на 06.01.2026 року та зобов`язано відповідача надати в судове засідання матеріали щодо скоєння адміністративного правопорушення позивачем, наявні відеозаписи, а також інформацію щодо дати вручення останньому копії вказаної постанови.
В судове засідання його учасники не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач надав письмові пояснення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП). 
Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 в оскаржуваній ним постанові, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а санкцією визначено стягнення у виді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, ч. 1 ст. 210-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення законодавстава про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Постановою за № R23260355 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності) тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 01.12.2025 року відносно ОСОБА_1 встановлено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Зазначена постанова підписана електронним підписом ОСОБА_2 (а.с. 8).
Зі змісту повідомлення №2В/2/5370 від 30.12.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі – Порядок), військовозобов`язаному громадянину України ОСОБА_1 18.12.2024 року була надіслана повістка №1574867 засобами поштового зв`язку, рекомендованим поштовим відправленням №1650000017505 з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з терміном прибуття 30.12.2024 року о 09:00 годині з метою уточнення своїх персональних даних. Поштове відправлення №1650000017505 повернуто до відправника поштовим оператором з позначкою у довідці про причини повернення/досилання (форма 20) «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчена підписом працівника об`єкта поштового зв`язку з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку.
Згідно пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі вручення повістки: особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: 
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Громадянин ОСОБА_1 не прибув у визначений час до призначеного місця за повісткою без поважних причин та не повідомив причину неприбуття на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належим чином повідомленим про дату, час і місце виклику, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: абзац 8 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
09.01.2025 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності свідків було складено Акт про неприбуття військовозобов`язаного за повісткою (офіційним повідомленням, викликом).
Відповідно до абзацу 16 пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 до Національної поліції 09.01.2025 року було надіслано повідомлення № Е1049025 щодо затримання громадянина ОСОБА_1 та доставления його до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 у відповідності до частини першої статті 2799 КУпАП 01.12.2025 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та погоджується на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. Зазначена заява подана ОСОБА_1 особисто через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного, резервіста.
Справа про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 була розглянута 01.12.2025 року у порядку статті 279-9 КУпАП. За результатами розгляду винесена постанова №R232603 від 01.12.2025 року. У відповідності до частини четвертої статті 2799 КУпАП копія постанови №11232603 від 01.12.2025 року була надіслана ОСОБА_1 в його електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. (а.с.29).
09.01.2025 року офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у присутності свідків стосовно позивача складено акт про неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_1 до призначеного місця за повісткою без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про дату , час і місце виклику, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з терміном прибуття 30.12.2024 року, о 09 год. 00 хв з метою уточнення своїх персональних даних (а.с. 32).
Згідно сканкопії військово-облікового документа військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявний запис: відстрочка до завершення мобілізації; також ТЦК та СП 09.01.2025 звернулося до Нацполіції, щоб доставити для складання протоколу. Причина: неприбуття за повісткою до ТЦК та СП.(а.с.11).
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Частиною 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язки громадян під час мобілізації, зокрема:
- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3 ст.22).
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк (абз.19-20 ч.3ст.22).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз.22).
Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і дотепер.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ч.1,2 ст. 279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч.9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
В даному випадку датою виявлення правопорушення є саме 09.01.2025 року, коли ОСОБА_1 30.12.2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено відповідний акт 09.01.2025 року про неприбуття військовозобов`язаного за повісткою (а.с. 32). 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено 01.12.2025 року, після спливу трьох місяців з дня виявлення правопорушення, у зв`язку з чим постанова від 01.12.2025 року підлягає скасуванню.
За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.12.2025 року.
Враховуючи, що позов  ОСОБА_1  задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу підлягає відшкодуванню 605 грн 60 коп судового збору.
Керуючись ст. ст. 77, 242-246, 286 КАС України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення  задовольнити повністю.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R232603 від 01.12.2025 року у справі про  адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 06.01.2026 року.

Суддя О.І. Глушко