ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 685/628/25
Провадження № 33/820/800/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Чудновського С.О., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Чудновського С.О. на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 
в с т а н о в и л а:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою суду встановлено, що 02 липня 2025 року о 21:00 год у селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Небесної Сотні 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я громадянин ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП, 
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
      В апеляційній скарзі захисник Чудновський С.О. просить постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29.10.2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.
Вважає постанову суду незаконною через неправильне застосування норм матеріального права, а також неналежне дослідження доказів та їх неправильну оцінку.
Зазначає, що 02.07.2025 року близько 21 год. ОСОБА_1 разом із співмешканкою повертався пішки до свого помешкання за адресою АДРЕСА_2 . У дворі, біля дитячого майданчику, перебували незнайомі діти, які кидали каміння в бік вікон будинку, на що ОСОБА_1 зробив зауваження. Проте, батько одного з дітей розпочав конфлікт, почав погрожувати тим, що викличе поліцію. Через деякий час під`їхали працівники поліції, наказали ОСОБА_1 , який у той час перебував на майданчику, надати документи, що підтверджують особу для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В подальшому працівники поліції сказали ОСОБА_1 , що він повинен визнати факт керування транспортним засобом та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, а у разі відмови також буде складено протокол, оскільки є свідки даного правопорушення.
Зазначені обставини спростовують факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції, вказані у протоколі. При цьому, аналіз пояснень свідків дає підстави стверджувати, що вони були очевидцями лише того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Стверджує, що відеозапис не містить відомостей про повідомлення водієві причин зупинки транспортного засобу, не фіксує особу, яка здійснила зупинку, а також не відображає, хто саме перебував за кермом.
На думку сторони захисту, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Чудновський С.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.
Заслухавши ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379476 від 02.07.2025 року, згідно якого 02 липня 2025 року о 21:00 год у селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Небесної Сотні 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я громадянин ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с.1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.07.2025 року, згідно яких у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. (а.с.5);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 02.07.2025 року, яка пояснила, що 02.07.2025 року близько 21год., у двір будинку 73 по вул.Небесної Сотні, на великій швидкості заїхав автомобіль Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , незважаючи на перебування маленьких дітей. За кермом даного авто, як виявилось після приїзду працівників поліції, знаходився ОСОБА_1 , поряд пасажирка. Під час спілкування він поводився грубо, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а також від нього відчувався запах алкоголю (а.с. 3);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 02.07.2025 року, зміст яких є аналогічним поясненням свідка ОСОБА_3 (а.с.4);
- відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (а.с.9). 
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав йог винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Посилання захисника на відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем на увагу суду не заслуговують, оскільки спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 02.07.2025 року, які зазначили, що 02.07.2025 року близько 21год., у двір будинку 73 по вул.Небесної Сотні, незважаючи на перебування маленьких дітей, на великій швидкості заїхав автомобіль Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом даного авто, як виявилось після приїзду працівників поліції та встановлення особи, знаходився ОСОБА_1 , поряд пасажирка. Під час спілкування він поводився грубо, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а також від нього відчувався запах алкоголю.
Такі пояснення повністю узгоджуються із поясненнями, наданими свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судовому засіданні Теофіпольського районного суду Хмельницької області 29.10.2025 року. Свідки попереджалися судом про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України, давали суду присягу, підстав для обмови ОСОБА_1 з боку свідків судом не встановлено. 
Отже, в апеляційного суду немає підстав для сумніву в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційні твердження про те, що транспортним засобом марки Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , 02 липня 2025 року о 21:00 год у селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Небесної Сотні 73, ОСОБА_1 не керував, оскільки разом із співмешканкою повертався пішки до свого помешкання апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на створення власної версії події з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд виходить з того, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмова водія ОСОБА_1   від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі зафіксована в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, апеляційний суд вважає, що працівники поліції правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Така відмова відповідно до законодавства прирівнюється до керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а тому є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Окрім того, як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому достатньо повно відображені обставини, які передували складанню протоколу, обставини відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а також відображені обставини, які дають чітке уявлення про зафіксовані на відеозаписі події. Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення достатньо для встановлення обставин оформлення таких матеріалів та доведення вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні. 
Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно місцевий суд, у сукупності із іншими доказами, обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порядку ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозаписах. Порушень вимог ст.256 КУпАП не встановлено, а відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даному провадженні суд вважає, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Чудновського С.О. залишити без задоволення. 

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: