Справа № 159/8138/25
Провадження № 2/159/478/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді -      Смалюха Р.Я.,
за участю
секретаря судового засіданні -    Клевецької О.М.,
позивача -        ОСОБА_1 ,
відповідача -        ОСОБА_2 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні ОСОБА_1 (45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Клима Савури, буд.35) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:
11 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач або ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач або ОСОБА_2 ) в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 10.06.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1039.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 2017 року в якому у них народилась дочка ОСОБА_3 у 2021 році. Зазначає що шлюб з відповідачкою не склався, сторони перестали вести спільне господарство, частими стали непорозуміння, припинились сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що шлюб став формальним, а примирення не можливим. Подальше перебування в шлюбі вважає порушенням своїх прав та інтересів, а тому просить його розірвати.

Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, ухвалив здійснювати подальший розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Ухвалою від 06.01.2026 вирішено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 23.01.2026.
У судове засідання прибули позивач, який підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові та відповідачка, яка заперечила проти задоволення позовних вимог.
Відповідачка заявила клопотання про надання строку для примирення. Позивач заперечив проти надання строку для примирення, пояснивши, що однією з причин розірвання шлюбу стало те, що у період роздільного з ним проживання, відповідачка мала стосунки з іншим чоловіком, Відповідачка не заперечувала цієї обставини, однак апелювала, що і в позивача були у цей час стосунки з іншою жінкою.

Суд заслухавши думку учасників процесу протокольною ухвалою відмовив відповідачці у задоволенні клопотання про надання строку подружжю для примирення. 

10.06.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_4 ), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 10.06.2017.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідачки народилась дочка ОСОБА_3 , що видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.07.2021 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження якої у матеріалах справи відсутнє, однак сторони підтвердили наявність у них двох спільних дітей.
З відповіді №2002462 від 12.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру видно, що місце проживання відповідачки зареєстроване: АДРЕСА_2 .

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України (далі- СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
У ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
З викладених у позовній заяві обґрунтувань вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет, припинились сімейно-шлюбні відносини, а тому примирення та збереження шлюбу є неможливим. Часті стресові ситуації спричинені непорозуміннями негативно впливають на можливість відновлення сімейного життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд встановив, що відсутність у позивача бажання продовжувати шлюбні відносини, почуття взаємоповаги та любові, а також те, що позивач не веде з відповідачкою спільного господарства та сімейного бюджету, припинили сімейно-шлюбні відносини свідчить про неможливість примирення та збереження шлюбу.
Відповідно до положень ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відтак, за відсутності згоди позивачки перебувати у шлюбі з відповідачем, який відповідно до ст. 21 СК України є сімейним союзом чоловіка та жінки, що полягає в "постійній спільності усього їхнього життя", не відповідає та суперечить інтересам позивачки, яка такої спільності не відчуває та не проявляє.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 належить задовольнити і розірвати шлюб укладений між ними 10.06.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, то сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,00 грн необхідно стягнути з відповідачки.
Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115 СК України ст.ст. 4, 128, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Розірвати шлюб укладений 10 червня 2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (дошлюбне прізвище – ОСОБА_4 ) зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1039.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили надіслати його органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Повне судове рішення складено 26.01.2026.

Головуючий: 	Р. Я. СМАЛЮХ