ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2305/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025р. у справі №904/2305/25(Суддя Дичко В.О.)
за позовом Акціонерного товариства “Українська залізниця” (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ 40081237)
до Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, код ЄДРПОУ 00191023)
про стягнення 316 269,24 гривень

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 316 269,24 грн, у тому числі плати за користування вагонами в сумі 307 937,28 грн та збору за зберігання вантажів у сумі 8 331,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні 2025 року прийняті до перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні вагони, станції призначення: Рядова та Терни Придніпровської залізниці. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів, що прибували на адресу відповідача, з колій станцій призначення Рядова, Терни та під`їзних колій до них нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажів.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2305/25 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 316 269,24 грн – задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 316 269,24 грн, в тому числі плату за користування вагонами в сумі 307 937,28 грн, збір за зберігання вантажів у сумі 8 331,96 грн, судовий збір у сумі 4 744,04 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 14.12.2017 між сторонами укладено договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станцій Терни і Рядова. Відповідно до пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії. Договір діє до 30.06.2025.
На початку січня 2025 року залізницею прийняті до перевезення порожні вагони на адресу відповідача. На шляху прямування вагони затримані на станції Верхівцеве за наказами №№ 4, 5 від 07.01.2025 та на станції П`ятихатки за наказами № 3 від 07.01.2025, №№ 22, 23, 24 від 10.01.2025 через зайнятість колій на станціях призначення Рядова і Терни з вини вантажоодержувача.
За фактами затримки вагонів складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та акти загальної форми ГУ-23. Вантажоодержувача повідомлено про факти затримок вагонів. Вагони, що прибули на станції призначення, своєчасно не забирались відповідачем на під`їзну колію, про що складені відповідні акти.
Нараховані плата за користування вагонами в сумі 307 937,28 грн за відомостями форми ГУ-46 та збір за зберігання вантажів у сумі 8 331,96 грн за накопичувальними картками форми ФДУ-92. Відомості підписані відповідачем із запереченнями: з нарахованими сумами не згодні; вагони затримані через незалежні від ПрАТ "ПівнГЗК" причини; із затримками за актами форми ГУ-23а не згодні, оскільки вагони прийнято до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що затримки вагонів на підходах до станцій призначення відбулись через неможливість приймання їх станціями призначення з причини скупчення на них вагонів, що прибували на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів та несвоєчасним вивільненням колій від вантажів, тобто з вини відповідача.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:
Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2305/25 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:
Апеляційна скарга обґрунтована наступним.
Скаржник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач зазначав про лист № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, яким доведено рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) про затвердження Переліку виняткових умов для звільнення від обов`язку вносити плату за користування вагонами під час дії воєнного стану. Відповідно до цього Переліку до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції.
Скаржник стверджує, що плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу нараховані за період затримки вагонів після 24.02.2022, тобто за період, в який було запроваджено комендантську годину на території, на якій розташована станція призначення. Проте позивачем було здійснено нарахування без урахування вимог Листа № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, а саме не було виключено з часу користування вагонами час дії комендантської години.
Апелянт вважає, що звільнення від плати за користування вагонами за час дії комендантської години є безумовною підставою для неврахування часу дії комендантської години в загальний час затримки вагонів. Відсутність актів загальної форми ГУ-23, які б засвідчували факт існування комендантської години, не спростовує факт існування самої комендантської години, адже цей факт є загальновідомим та не потребує додаткового доведення.
Скаржник також зазначає, що складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години відповідно до телеграмного розпорядження є обов`язком позивача, а не відповідача, оскільки відповідач не в змозі примусити працівників позивача складати такі акти.
Крім того, апелянт зазначає, що вагони подавались з порушенням умов Договору про експлуатацію понад добові заявки відвантаження готової продукції, про що зроблені застереження у відомостях форми ГУ-46, що вказує на неправомірність дій зі сторони позивача. Просить суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2305/25 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 14.08.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/2305/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025р. у справі №904/2305/25 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.
27.08.2025р. матеріали справи № 904/2305/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
У зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М., за розпорядженням керівника апарату суду від 10.09.2025року, проведено автоматизовану зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/2305/25 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Дармін М.О. (доповідач), судді – Чус О.В., Мороз В.Ф.( для відкриття апеляційного провадження).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025р. у справі №904/2305/25(Суддя Дичко В.О.), для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з вирішенням питання щодо відкриття апеляційного провадження по справі, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи необхідно здійснити автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/2305/25, шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 12.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М..

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

14 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством “Українська залізниця” (залізниця) в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” та Приватним акціонерним товариством “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” (власник колії, ПрАТ “ПівнГЗК”) укладено договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, яка примикає до станцій Терни і Рядова Регіональної філії “Придніпровська залізниця” ПАТ “Укрзалізниця” (т. 2, а.с. 78-82, Договір).
Відповідно до пункту 1 Договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього Договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни – стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова – стрілкою № 8 до колії № VІ станції Рядова.
Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.
Відповідно до пункту 4 Договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.
Згідно з пунктом 5 Договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється:
- порожні хопери – через інтервал часу 2 години;
- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів – через інтервал часу 2,5 години;
- вагони з небезпечними вантажами класу “ 1ВМ” - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;
- інші вагони – за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2.
Відповідно до пункту 6 Договору вагони, що прибули на станцію Терни Регіональної філії “Придніпровська залізниця” для ПрАТ “ПівнГЗК”, подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Вагони, що прибули на станцію Рядова Регіональної філії “Придніпровська залізниця” для ПрАТ “ПівнГЗК”, подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Згідно з пунктом 7 Договору вагони на під`їзну колію ПрАТ “ПівнГЗК” передаються у кількості не більше 240 вісей.
Відповідно до пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами – згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах – у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) – згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії – згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії “ЄРЦ”.
Згідно з пунктом 18 Договору одностороння відмова від виконання Договору і одностороння зміна його умов не допускаються. Розірвання Договору або зміна умов можуть мати місце за згодою сторін, які уклали Договір, а в разі недосягнення згоди – за рішенням господарського суду.
У разі видання нормативних актів, які змінюють Правила обслуговування під`їзних колій, розміри плат, зборів та порядок їх сплати і т. інше, сторони зобов`язані привести Договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до тексту Договору.
З усіх питань, що не передбачені цим Договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та чинним законодавством.
Згідно з пунктом 19 Договору цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно.
Додатковою угодою № 1 від 08.04.2019 (т. 2, а.с. 83) у назві, преамбулі та далі по тексту Договору замінено слова “Публічне акціонерне товариство “Українська залізниця” на “Акціонерне товариство “Українська залізниця”.
Додатковою угодою № 6 від 15.12.2022 (т. 2, а.с. 85) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення їх печатками і діє з 23 грудня 2017 року до 22 червня 2023 року включно.
Додатковою угодою № 7 від 15.06.2023 (т. 2, а.с. 86) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, згідно з якою цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення їх печатками і діє з 23 грудня 2017 року до 30 червня 2024 року включно.
Додатковою угодою № 8 від 22.05.2024 (т. 2, а.с. 87) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення їх печатками і діє з 23 грудня 2017 року до 30 червня 2025 року включно.
Повідомленням № 45-00191023/2020-0001 від 01.07.2020 (т. 2, а.с. 113) Акціонерне товариство “Укрзалізниця” (далі – перевізник) засвідчило прийняття від Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” (далі – замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (т. 2, а.с. 88-112, далі – Договір про надання послуг).
Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 Договору про надання послуг предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагона для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі – послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.
Відповідно до пункту 7.3 Договору про надання послуг строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з перевезення, становить три роки.
Матеріалами справи підтверджується (т. 1, а.с. 35-261; т. 2, а.с. 1-42), що на початку січня 2025 року за накладними №№ 26927, 27008, 27009, 27010, 69377, 609073, 34799346, 38642294, 38642302, 38642310, 38642443, 38642450, 38642476, 38650107, 38650230, 38650313, 38650321, 38650339, 38650347, 38651931, 38651949, 38652467, 41366840, 41368291, 41373820, 41487547, 41487570, 41487596, 41487711, 41540196, 41540212, 41581612, 41581620, 41581646, 41581661, 41581695, 41581919, 41581927, 41581935, 41581943, 41581968, 41581976, 41581984, 41581992, 41582016, 41582024, 41582032, 41582040, 41618042, 41618067, 41618075, 41618083, 41618117, 41618133, 41618141, 41618158, 41618166, 41618182, 41618190, 41618349, 41618356, 41618364, 41618372, 41618380, 41618398, 41618414, 41618422, 41618430, 41618448, 41618455, 41624909, 41624933, 41625096, 41625245, 41625690, 41625716, 41625757, 41625781, 41625799, 41628710, 41628728, 41628926, 41628934, 41628942, 41628959, 41628975, 41628983, 41628991, 41629007, 41629015, 41629023, 41629031, 41629049, 41629056, 41629072, 41629080, 41629098, 41629106, 41629155, 41629163, 41629171, 41629189, 41629197, 41629205, 41629213, 41629221, 41629239, 41629254, 41633367, 41633629, 41633876, 41638769, 41681966, 41690108, 41690116, 41690132, 41690140, 41690157, 41690165, 41690173, 41690181, 41690199, 41690207, 41690215, 41690223, 41690231, 41690249, 41690256, 41690470, 41690488, 41690496, 41690504, 41690512, 41690520, 41690538, 41690546, 41690553, 41699687, 41699711, 41699729, 41700030, 41700493, 41700527, 41700824, 41700832, 41700865, 41700915, 41700923, 41700931, 41701087, 41701103, 41701129, 41701137, 41701160, 41701178, 41701186, 41701194, 41701202, 41701210, 41701236, 41701269, 41701277, 46174199, 46174298, 46190351, 46190377, 46190385, 46190427, 46190435, 46190443, 46190450, 46190476, 46190484, 46190492, 46190518, 46190526, 46190534, 46190542, 46190559, 46193678, 46193892, 46193942, 46193983, 46194015, 46194023, 46194049, 46194056, 46194072, 46199790, 46203840, 46204319, 46204335, 46204392, 46204665, 46206173, 46206181, 46206199, 46206207, 46206223, 46206231, 46206249, 46206264, 46206272, 46206280, 46206298, 46207088, 46207502, 46207577, 46207957, 46208302, 46208310, 46208328, 46210597, 46213237, 46213252, 46213286, 46213302, 46213328, 46213344, 46213369, 46213385, 46213393, 46213401, 46213419, 46213427, 46213435, 46213450, 46213468, 46213476, 46213492, 46213500, 46213518, 46213526, 46215125, 46215133, 46215141, 46215166, 46215174, 46224077, 46224101, 46224119, 46224135, 46224150, 46224218, 46224242, 46224291, 46224309, 46224317, 46269270, 46269288, 46269304, 46280806, 46307112, 46307151, 46308060, 46308078, 46308086, 46308094, 46308110, 46308128, 46308136, 46308144, 46308177 залізницею прийняті до перевезення порожні вагони на адресу Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”. Згідно із зазначеними накладними станції та залізниця призначення – Рядова і Терни Придніпровської залізниці.
На шляху прямування відповідно до п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі – Правила користування вагонами), вищевказані вагони затримані на станції Верхівцеве Придніпровської залізниці за наказами №№ 4, 5 від 07.01.2025 (т. 2, а.с. 195, 201) та на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці за наказами № 3 від 07.01.2025 (т. 2, а.с. 190), №№ 22, 23, 24 від 10.01.2025 (т. 2, а.с. 207, 212, 217) через зайнятість колій на станціях призначення Рядова і Терни з вини вантажоодержувача (Приватне акціонерне товариство “Північний гірничо збагачувальний комбінат”).
За зазначеними фактами затримки вагонів у порядку, передбаченому п. 10 Правил користування вагонами, складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №№ 3, 4, 11 від 07.01.2025 (т. 2, а.с. 192, 197, 203), № 9 від 08.01.2025 (т. 2, а.с. 193), № 3, 4 від 09.01.2025 (т. 2, а.с.198, 204), №№ 14, 15 (2 акти: про початок затримки та закінчення затримки), 16, 17 від 10.01.2025 (т. 2, а.с. 209, 214, 215, 219, 220), № 21 від 11.01.2025 (т. 2, а.с. 210), а також акти загальної форми ГУ-23 №№ 2807, 2808, 25086 від 07.01.2025 (т. 2, а.с. 194, 199, 205), № 2811, 2812 від 09.01.2025 (т. 2, а.с. 200, 206), № 25116, 25118, 25119 від 10.01.2025 (т. 2, а.с. 211, 216, 221).
Згідно з п. 10 Правил користування вагонами вантажоодержувача повідомлено про факти затримок вагонів на станціях Верхівцеве та П`ятихатки Придніпровської залізниці (т. 2, а.с. 191, 196, 202, 208, 213, 218).
Вагони, що прибули на станції призначення Рядова, Терни на адресу Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, своєчасно ним не забирались на під`їзну колію, про що станціями Рядова і Терни Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 66, 71, 121/13, 122/22, 126/15, 127/29, 128/68 від 07.01.2025, №№ 80, 84, 141/132, 144/135, 146/123, 147/119 від 08.01.2025, №№ 101, 107, 152/113, 153/111, 154/100, 155/120, 161/157, 165/157, 166/158, 167/149, 176/169, 177/173 від 09.01.2025, №№115, 123 від 10.01.2025, №№ 139, 140, 197/171, 198 від 11.01.2025, №№ 221/204, 237/215, 240/216 від 12.01.2025 (т. 2, а.с. 43-77).
Вантажоодержувача повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження на станціях Рядова і Терни форми ГУ-2 (т. 2, а.с. 114-147).
За весь час затримки вагонів з вини Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” нараховані плата за користування вагонами в сумі 307937,28грн (із ПДВ) за відомостями форми ГУ-46 №№ 11019016, 12019011, 12019012, 12019035, 12019036, 14019039, 14019040, 14019041, 15019044, 16019051, 16019083, 17019071, 17019072, 17019073, 17019074, 17019075, 17019076, 17019079 (т. 2, а.с. 148-184) та збір за зберігання вантажів у сумі 8331,96 грн (із ПДВ) за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №17019022 від 09.01.2025, № 16019020 від 12.01.2025, № 28019047 від 24.01.2025, № 31019065 від 26.01.2025, № 31019066 від 28.01.2025 (т. 2, а.с. 185-189).
При цьому відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 відповідач підписав із запереченнями (застереженнями), а саме: з нарахованими сумами не згодні; вагони затримані в дорозі через незалежні від ПрАТ“ПівнГЗК” причини; із затримками за актами форми ГУ-23а не згодні, оскільки вагони прийнято до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції.
Причиною виникнення спору є несплата відповідачем 316 269,24 грн, у тому числі плати за користування вагонами в сумі 307937,28 грн та збору за зберігання вантажів у сумі 8 331,96гривень.
Приватне акціонерне товариство “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” докази сплати вказаної суми під час розгляду та вирішення справи № 904/2305/25 до суду не надало, проти позову заперечує.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: 14.12.2017 між сторонами укладено договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії; відповідно до пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії; Договір діє до 30.06.2025; у січні 2025 року порожні вагони прийняті до перевезення на адресу відповідача; вагони затримані на станціях Верхівцеве та П`ятихатки через зайнятість колій на станціях призначення; за фактами затримки складені акти форми ГУ-23а та ГУ-23; нараховані плата за користування вагонами 307 937,28 грн та збір за зберігання вантажів 8 331,96 грн; відомості підписані відповідачем із запереченнями.
Щодо доводів апелянта про необхідність виключення часу дії комендантської години з часу користування вагонами та нарахування відповідних платежів без урахування телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, колегія суддів зазначає наступне.
Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постанов Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 та від 29.12.2021 № 1455.
Рішенням правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов для звільнення від обов`язку вносити плату за користування вагонами під час дії воєнного стану. Зі змісту цих документів вбачається, що у разі затримок вагонів до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції. Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23.
Проте, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, акти загальної форми ГУ-23 із вказівкою обставин комендантської години не складались.
Крім того, апелянт не довів та судом не встановлено, що: під час дії комендантської години виробничі підрозділи позивача і відповідача не працювали в нічну зміну; у спірний період робота залізничних станцій та під`їзної колії відповідача припинялась на період дії комендантської години; на адресу позивача направлялись повідомлення про те, що відповідач не здійснює роботу в нічний час; на адресу позивача направлялись пропозиції щодо внесення змін до договору щодо подавання/забирання вагонів у нічний час.
Правомірність стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів після введення воєнного стану, в тому числі в період комендантської години, підтверджується правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/2019/22, від 17.05.2023 у справі № 904/2252/22, від 02.06.2023 у справі № 904/3538/22, від 20.06.2023 у справі № 904/2442/22, від 23.06.2023 у справі № 904/3141/22, від 07.07.2023 у справі № 916/2613/22.
Щодо доводів апелянта про подавання вагонів понад добові заявки відвантаження готової продукції, колегія суддів зазначає, що наявність застережень у відомостях форми ГУ-46 не звільняє відповідача від обов`язку своєчасно забирати вагони, що прибули на його адресу, з колій станцій призначення.
Відповідно до частини 1 статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Відповідно до частин 1, 2, 9 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами залізниці вносится плата, яка вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання під вивантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача.
Завантаженість під`їзних колій на станціях призначення за обставин ненадання відповідачем доказів на підтвердження вжиття передбачених договором та нормативно-правовими актами заходів щодо забирання вагонів зі станцій призначення є свідченням вини саме відповідача в такому скупченні вагонів унаслідок допущеної бездіяльності.
У постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі № 904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини вантажоодержувача в затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів як вантажів.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем доведено, що прийняті до перевезення порожні вагони затримані на шляху прямування до станцій призначення через скупчення на станціях призначення вагонів відповідача і несвоєчасне вивільнення колій від вантажів, тобто з вини відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що «…під час розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач зазначав, що Департаментом комерційної роботи Акціонерного товариства «Українська залізниця» на адресу структурних підрозділів та, в тому числі, регіональних філій було надіслано Лист № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.
У вказаному листі зазначено, що рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат AT «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні» (далі - Перелік), який додається. В цьому Переліку зокрема вказано….
….Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів,.
Але Позивачем було здійснено нарахування плати за користування вагонами без урахування вимог Листа № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, а саме не було виключено з часу користування вагонами час дії комендантської години за місцезнаходженням станції призначення.
Як слідує з телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, звільнення Замовника (в даному випадку - Відповідача) від плати за користування вагонами за час дії комендантської години за місцезнаходженням стації призначення не залежить від будь-яких додаткових обставин, а є безумовною підставою для неврахування часу дії комендантської години в загальний час затримки вагонів та, відповідно, звільнення від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаний час.
Також відповідно до телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 всіх причетних працівників залізниці зобов`язано організувати його виконання, в тому числі перерахунок часу затримки навантажених і порожніх вагонів та контейнерів з початку дії воєнного стану в Україні (24.02.2022). Скласти акти загальної форми ГУ-23 відповідно рішення Правління та забезпечити об`єктивний розгляд претензій та перерахунок нарахованих, коштів.
Та в той же час відсутність актів загальної форми, які б засвідчували факт існування таких обставин (комендантської години), не спростовує факт існування самої комендантської години. Адже, факт існування комендантської години є загальновідомим та не потребує додаткового доведення.
До того ж складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години відповідно до вказаного телеграмного розпорядження є обов`язком Позивача, а не Відповідача. Відповідач не змозі примусити працівників Позивача складати такі акти.
З приводу наведених заперечень Відповідача судом першої інстанції було зазначено, що Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постанов Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» та від 29.12.2021 № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».
Рішенням правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов 'язаних з організацією перевезення вантажів, від обов 'язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат Акціонерного товариства «Українська залізниця» під час дії воєнного стану в Україні.
До підрозділів Акціонерного товариства «Українська залізниця» зміст рішення правління доведено телеграмним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 року.
Зі змісту згаданих документів вбачається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у «кинутих» поїздах, чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагона (контейнера), що виник, зокрема, у випадку запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції.
Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до Правил користування вагонами.
Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів із вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання акта.
Акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище....
...Як слідує з телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, звільнення Замовника (в даному випадку - Відповідача) від плати за користування вагонами за час дії комендантської години за місцезнаходженням станції призначення не залежить від будь-яких додаткових обставин, а є безумовною підставою для неврахування часу дії комендантської години в загальний час затримки вагонів та, відповідно, звільнення від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаний час.
Також відповідно до телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 …..
... Та в той же час відсутність актів загальної форми, які б засвідчували факт існування таких обставин (комендантської години), не спростовує факт існування самої комендантської години. Адже, факт існування комендантської години є загальновідомим та не потребує додаткового доведення.
До того ж складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години відповідно до вказаного телеграмного розпорядження є обов`язком Позивача, а не Відповідача. Відповідач не змозі примусити працівників Позивача складати такі акти.
Але судом не були досліджені питання, з яких причин Позивачем не були складені зазначені вище акти, а також не було взято до уваги надані Відповідачем докази щодо запровадження та часу дії комендантської години.
Отже, оскільки плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, що є предметом позовних вимог у даній справі, були нараховані за період затримки вагонів після 24.02.2022, тобто, за період, в який було запроваджено комендантську годину на території, на якій розташована станція призначення, то Позивач повинен був врахувати вимоги телеграмного розпорядження при нарахуванні та розрахунку суми позову.
Оскільки цього Позивачем зроблено не було, то це повинно було бути враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.
Але суд першої інстанції помилково не врахував вимоги вказаного телеграмного розпорядження, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення в частині стягнення нарахованої Позивачем за час затримки вагонів в період дії комендантської години на станції призначення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Також судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було надано мотивованої оцінки наступним запереченням Відповідача.
Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України …
Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються, зокрема, Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, та іншими нормативними актами.
У ст. 908 Цивільного кодексу України …
Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України, …
Статтею 71 Статуту встановлено, що …..
ПРАТ «ПІВНГЗК» приєдналось до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. За договором Перевізник - акціонерне товариство «Українська залізниця» та Замовник (вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) (далі - Сторона або разом - Сторони), уклали цей Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).
Згідно п.1.6. Договору «Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).»
За даним Договором передбачено право Замовника - відмовитися від прийняття порожніх власних вагонів Перевізника у випадках, якщо виключається можливість використання Замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, та / або наданих без заявки Замовника (п. 2.2.3. Договору).
14.12.2017 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» був укладений договір № ПР/М-17 2/14-744/НЮдч «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо- збагачувальний комбінат», яка примикає до станцій Терни і Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (Договір про експлуатацію).
В спірний період вагони подавались з порушенням умов Договору про експлуатацію. Тому відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46, складені для нарахування плати за користування вагонами, були підписані представниками Відповідача із запереченнями: 
Із затримкою вагонів е згодні, оскільки вагони прийнято до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції.
Вагони затримані через незалежні від ПРАТ «ПІВНГЗК» причини.
Отже, плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу були нараховані неправомірно. Зазначене підтверджується запереченнями представників Відповідача у відомостях ф. ГУ-46, зазначена обставина в свою чергу також вказує на неправомірність дій зі сторони Позивача в частині стягнення з Відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Судом першої інстанції вказані доводи Відповідача були залишені поза увагою.
В свою чергу Позивач, в порушення приписів ст. 162 ГПК України, в позовній заяві не навів жодних підстав, з яких він вважає, що нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в даному спірному випадку є правомірним з його боку, а заперечення Відповідача необґрунтованим.
З огляду на викладене, вважаємо, що оскаржуване рішення ухвалено без повного та всебічного з`ясування обставин, на які посилався Відповідач, як на підставу своїх заперечень. А тому оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню...», колегія суддів зазначає наступне.
Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.
До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.
У вказаному переліку зазначено, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями Російської Федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.
Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.04.2023 у справі № 904/2019/22, щодо застосування зазначених Правил та Переліку, згідно з положеннями Переліку обставини, за наявності яких час затримки вагону не включається до часу користування вагоном, мають бути засвідчені актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до Правил та має містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів. Саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище (у тому числі обставин запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення).
Рішення правління АТ «Українська залізниця» від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години (пункти 5.22., 5.26. постанови).
З інформації, зазначеній в актах загальної форми ГУ-23, вбачається, що відповідач працював та забирав вагони на свої під`їзні колії цілодобово.
Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 №573 "Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану", Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 "Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженні свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан".
Під час комендантської години запроваджуються певні заборони та обмеження, зокрема, перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, пересування на транспортних засобах тощо.
Проте відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом або ввело певні обмеження під час виконання працівниками трудових обов`язків та у правовідносинах із Позивачем під час комендантської години.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів виснує, що Відповідач не надав доказів того, що воєнний стан та комендантська година у Дніпропетровській області звільняють останнього від обов`язку сплати спірних платежів.
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).
Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів виснує, що доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025р. у справі №904/2305/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 5692,85 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2305/25 – залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2305/25 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 5692,85 грн. покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв