СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року Справа № 480/11255/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/11255/23 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" до Нижньосироватської сільської ради про стягнення збитків,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Нижньосироватської сільської ради про стягнення 56807,32 грн збитків у сумі витрат, понесених залізницею за перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, у 2022 році.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Нижньосироватська сільська рада повинна сплатити 56807,32 грн. заборгованості з компенсації збитків за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", відповідно до норм чинного законодавства та укладеного між сторонами договору.
Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву було залишено без руху. Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 10.11.2023 відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.
27.11.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, де в обґрунтування заперечень проти задоволення позову вказав на те, що спірні правовідносини не належать до предметної юрисдикції адміністративних судів, оскільки між сторонами виник спір щодо виконання грошового зобов`язання, який має господарсько-правову природу, а також зазначив, що обов`язок з відшкодування витрат на пільгове перевезення окремих категорій громадян у спірний період покладається на державу в особі відповідних головних розпорядників бюджетних коштів, а не на орган місцевого самоврядування, крім того, наголосив на обмеженні обсягу компенсації сумою, передбаченою укладеним між сторонами договором.
06.12.2023 представник позивача надіслав відповідь на відзив, в якому з доводами представника відповідача не погодився та просив задовольнити його позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
11.12.2023 представник відповідача надіслав заперечення на відповідь на відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою суду від 11.02.2026 у задоволенні клопотання Нижньосироватської сільської ради про закриття провадження у цій справі відмовлено.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Нижньосироватською сільською радою 01.06.2022 укладений договір № 12/05 про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні.
Пунктом 2.1 Договору сторони визначили загальну суму договору - суму компенсації витрат за фактично понесені збитки від перевезення пільгових категорій громадян приміським залізничним транспортом в межах асигнувань місцевого бюджету в розмірі 300000,00 грн.
Умовами п. 2.2 Договору встановлено, що виплати проводяться щомісячно на підставі Облікової форми (Додаток 2) та актів звірок.
Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що розрахунки з Перевізником за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення Замовник зобов`язаний проводити на підставі Облікової форми та Актів звірки в п`ятиденний термін з дня надходження відповідних коштів на рахунки Замовника.
З матеріалів справи вбачається, що протягом спірного періоду позивач щомісячно направляв відповідачу облікові форми щодо недоотриманих коштів від перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян, а також акти звіряння розрахунків. Зазначені документи надсилалися на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. При цьому, відповіді на акти звіряння або письмові заперечення щодо наведених у них розрахунків відповідачем не надавалися, хоча п. 4.3. Договору, передбачено обов`язок їх підписання та повернення Замовником. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та поданих запереченнях факт направлення зазначених документів та відсутність відповіді на них не заперечує.
У позовній заяві позивач зазначає, що частина суми витрат, а саме, 245121,49 грн. за надані послуги з пільгового перевезення окремих категорій громадян була відповідачем сплачена, у зв`язку з чим до стягнення заявлено лише суму непогашеної заборгованості. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та поданих запереченнях факт здійснення часткової оплати також не заперечує. 
Заборгованість щодо компенсації витрат за фактично понесені позивачем збитки від перевезення пільгових категорій громадян приміським залізничним транспортом відповідно до укладеного між сторонами договору від 01.06.2022 № 12/05 та з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати станом на кінець 2022 року становить 56 807,32 грн. При цьому позивач зазначає, що загальна сума фактично наданих пільгових перевезень перевищила визначений договором обсяг фінансування у 300000,00 грн, у зв`язку з чим сума витрат, що підлягала компенсації, виявилася більшою за передбачену Договором.
Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 02.02.2023 № НЮ-05-11/13 про відшкодування збитків в розмірі 56807,32 грн., яка була отримана відповідачем 07.02.2023 згідно з інформацією, наявною на сайті Укрпошти.
Враховуючи, що відповідач не сплатив заборгованість, позивач звернувся до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про залізничний транспорт» відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.
Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Відповідно до пп. "ґ" п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
Постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2009 № 1359 затверджено Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, який визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі (далі - Порядок № 1359).
Відповідно до п. 3 Порядку № 1359 облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки).
Згідно п. 4 Порядку №1359 сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг.
Відповідно до п. 5 Порядку №1359 інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.
Згідно п. 7 Порядку № 1359 сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.
Відповідно до п. 9 Порядку № 1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.
Згідно п.п. 10-11 Порядку № 1359 залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.
Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.
Відповідно до п. 16 ст. 4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб`єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об`єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.
Суд зазначає, що договір № 12/05 від 01.06.2022 з огляду на п. 16 ч. 1 ст. 4 КАС України, має усі ознаки адміністративного договору.
Судовим розглядом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача у вигляді відшкодування витрат за надані послуги пільгового перевезення пасажирів залізничним транспортом на виконання договору № 12/05 від 01.06.2022, складає 56807,32 грн.
Згідно зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо відшкодування фактично понесених позивачем витрат за перевезення окремих категорій громадян, проте фактично здійснив часткову оплату за договором.
Отже, уклавши договір незалежно від його правової природи, сторони зобов`язані дотримуватися умов його виконання, а отже заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума фактично є витратами залізниці, які вона понесла, надавши послуги з перевезення пільговим категоріям громадян, які відповідач повинен відшкодувати.
Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» збитки залізничного транспорту загального користування, понесені у зв`язку із застосуванням пільгових тарифів на перевезення окремих категорій громадян, підлягають відшкодуванню за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. Вказана норма є нормою прямої дії та не ставить обов`язок відшкодування таких витрат у залежність від наявності чи відсутності укладеного між сторонами договору або від передбачення відповідних видатків у межах певного бюджетного ліміту. Укладений між сторонами договір про компенсаційні виплати є лише формою організації бюджетного фінансування та механізмом проведення розрахунків, проте не може звужувати обсяг встановленого законом обов`язку щодо повного відшкодування фактично понесених перевізником витрат. Оскільки позивач не вправі відмовити особам, які мають право на пільговий проїзд, у наданні таких послуг з підстав недостатності бюджетних призначень, ризик недофінансування відповідної бюджетної програми не може бути покладений на перевізника. Відтак перевищення фактичної вартості наданих пільгових перевезень над сумою, визначеною договором, саме по собі не звільняє відповідача від обов`язку здійснити компенсацію у повному обсязі фактично понесених та документально підтверджених витрат.
Оскільки послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян надано не з власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, то у результаті уповноважений на те державою орган - відповідач у справі - у силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати.
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Недригайлівської сільської ради за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп., сплачених позивачем за подання позовної заяви (а.с.70). 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, 61052 ,код ЄДРПОУ 40075815) до Нижньосироватської сільської ради (вул. Сумська, 167, с. Нижня Сироватка, Сумський район, Сумська область, 42356, код ЄДРПОУ 04391457) про стягнення збитків – задовольнити.
Стягнути з Нижньосироватської сільської ради 56807 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сім) грн. 32 коп. заборгованості з компенсації збитків за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця".
Стягнути з Нижньосироватської сільської ради на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" сплачений судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах