Справа № 465/8574/25 
Провадження 2/465/1060/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
29.01.2026 року         м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого – судді Баран О.І.,
за участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Кінаша Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),
предмет позову: стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:
26 вересня 2025 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд стягнути додаткові витрати на дитину у сумі 13 664,65 грн.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2025, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 40-41).
Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався.
Судові засідання за його участю відбувалися неодноразово.
У судовому засіданні, яке відбулось 03.12.2025 оголошено перерву для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
Однак, станом на 29.01.2026 відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком позивача. Упродовж його життя батько ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо утримання сина. Унаслідок чого, аліменти на його утримання стягувались за рішеннями судів: рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2009 у справі №2-1743/09 з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , починаючи з 20.02.2009 проводилися стягнення аліментів у сумі 300 грн. щомісячно і лише на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.05.2025 у справі № 465/6053/24 розмір аліментів збільшено до 2 000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.
Разом із цим, уже в жовтні 2025 року (23.10.2025) позивач досяг повноліття.
Позивач проживає разом з матір`ю, яка також є особою з інвалідністю з дитинства та має мінімальний рівень доходів у вигляді відповідних соціальних виплат. 
До досягнення повноліття на утримання позивача у період 09.10.2020 – 14.03.2022 понесено витрати на лікування зубів, які підтверджуються документально у сумі 23 320 грн, та на навчання у період 01.09.2022 – 30.06.2025 у Державному навчальному закладі «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту», у розмірі 4 009,31 грн.
У зв`язку із цим просить стягнути з відповідача на користь позивача 13 664,65 грн, що становить половину понесених додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та навчанням.
Представник позивача у вступному слові вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. 
Позивач у вступному слові вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Вказав, що задоволення позову є виявом справедливості, оскільки його батьки є в однаково скрутних умовах, однак матір, хоча й не мала можливості, однак все ж знаходила спосіб оплатити необхідні для його утримання витрати. Наголосив на тому, що матір, як особа з інвалідності з дитинства особисто отримує пенсію по інвалідності та допомогу у зв`язку з втратою годувальника. 
Відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 03.12.2025, звернув увагу суду на своєму скрутному матеріальному становищі та побоюванні того, що позов має ознаки зловживання, оскільки він уже сплачує аліменти. Вимагав явки у судове засідання сина та пояснень щодо його хворобливого становища, оскільки побоювався, що син і надалі буде стверджувати про те, що хворіє та вимагати коштів на лікування. 
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15.01.2008 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції встановлено, що ОСОБА_1 , уродженець м. Львова Львівської області, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 15.01.2008 зроблено відповідний актовий запис за №200 та видано свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3 (а.с. 4).
Батьком позивача є громадянин України ОСОБА_2 (а.с. 4). 
Матір`ю позивача є громадянка України ОСОБА_3 (а.с. 4).
Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААА, № 821943, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами огляду, проведеного 28.11.2018, безтерміново визнана особою з інвалідністю другої групи. У довідці зроблено висновок про умови праці в домашніх умовах (а.с. 27).
Місцем проживання позивача є:  АДРЕСА_3 , що підтверджується даними довідки про реєстрацію місця проживання особи № 70979 від 13.12.2021 (а.с. 6), даними відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України у Львівській області (вх.34216/25 від 31.10.2025) (а.с. 38).
Місце проживання позивача збігається із місцем проживання його матері, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4613-1534857-2018 від 17.04.2018 (а.с. 7).
Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 39).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2009 у справі №2-1743/09 частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Великий Любінь, Городоцького району, Львівської області, на користь ОСОБА_3 аліменти в сумі 300 грн. щомісячно на утримання сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20.02.2009 і до досягнення ним повноліття (а.с. 5).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.05.2025 у справі № 465/6053/24 розмір аліментів, визначений рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2009 у справі №2-1743/09, збільшено та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-12).
На підтвердження витрат на лікування зубів позивача у сумі 23 320,00 грн, понесених у період 09.10.2020 – 14.03.2022, суду надано:
Акт проведеного лікування від 09.10.2020, відповідно до якого Стоматологічною клінікою «Еліт-S» (надавач послуг ФОП ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_4 ) позивачу зроблено анестезію, прокладку, кофердам, пломби глибокого карієсу, оптрагейт, всього на суму 4 490,00 грн (а.с. 13);
Актом проведеного лікування від 10.10.2020, відповідно до якого Стоматологічною клінікою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (надавач послуг ФОП ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_4 ) позивачу зроблено анестезію, рентген знімок, ММО молярів, пломбування каналів у молярах гарячою гутаперчою, пломби глибокого карієсу, всього на суму 6 820,00 грн (а.с. 14);
Акт проведеного лікування від 12.10.2020, відповідно до якого Стоматологічною клінікою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (надавач послуг ФОП ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_4 ) позивачу зроблено анестезію, рентген знімок, кофердам, оптрагейт, ММО молярів, пломбування каналів у молярах гарячою гутаперчою, всього на суму 4 340,00 грн (а.с. 15);
Акт проведеного лікування від 13.10.2020, відповідно до якого Стоматологічною клінікою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (надавач послуг ФОП ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_4 ) позивачу зроблено рентген знімок, анестезію, кофердам, оптрагейт, пломбу глибокого карієсу, всього на суму 1 040,00 грн (а.с. 16);
Акт виконаних робіт 03.03.2020 (07.03.2022) на суму 800,00 грн, без зазначення найменування надавача послуг та без підписів сторін (а.с. 17);
Акт виконаних робіт 04.03.2022 (07.03.2022) на суму 1810,00 грн, без зазначення найменування надавача послуг та без підписів сторін (а.с. 18);
Акт виконаних робіт 04.03.2022 (14.03.2022) на суму 1810,00 грн, без зазначення найменування надавача послуг та без підписів сторін (а.с. 19);
Акт виконаних робіт 07.03.2022 (14.03.2022) на суму 1910,00 грн, без зазначення найменування надавача послуг та без підписів сторін (а.с. 20);
Акт виконаних робіт 09.03.2022 (14.03.2022) на суму 900,00 грн, без зазначення найменування надавача послуг та без підписів сторін (а.с. 21).
Відповідно до довідки від 08.08.2024 №02-180 позивач з 01.09.2022 по час надання довідки навчався у Державному навчальному закладі «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту», за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу. Помічник машиніста електровоза». Його мати, ОСОБА_3 , за час навчання систематично цікавиться успіхами дитини в навчанні, поведінкою, приділяє увагу сину, займається його вихованням. Батько дитини, ОСОБА_2 , навчанням сина не цікавиться, за весь час навчання дитини ніколи не з`являвся в навчальному закладі, не бере участь в навчанні та вихованні сина (а.с. 22).
30 червня 2025 року позивач отримав диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 , виданий Державним навчальним закладом «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» (а.с. 23).
Також позивач просить суд стягнути з відповідача половину із 4 009,31 грн витрат за навчання, оплачених за практику та зміцнення навчально-матеріальної бази, згідно із квитанцій про оплату: від 08.05.2024 на суму 974,24 грн (а.с. 24), від 10.06.2025 на суму 942,07 грн (а.с. 25), від 04.07.2025 на суму 2 093,00 грн (а.с. 26).
Оцінка судом
Згідно із ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України. 
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та підтримана Верховним Судом у постановах: 
від 21.02.2018 у справі № 127/16614/15-ц,
від 05.07.2018 у справі № 750/9883/16-ц,
від 12.03.2020 у справі № 520/12681/17,
від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц тощо.
Встановивши вказані обставини, які підтверджено належними та допустимими доказами, керуючись наведеною нормою права, суд дійшов висновку, про понесення фактичних додаткових витрат у сумі 20 699,31 грн, з яких: 
витрати на лікування зубів – 16 690,00 грн та
витрати на навчання у період 01.09.2022 – 30.06.2025 - 4 009,31 грн, а тому з огляду на положення статей 141, 180, 185 СК України дійшов висновку про стягнення половини цих витрат із відповідача на користь позивача, що становить 10 349,66 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами.
При цьому відповідачем у порушення вимог ст. 81 ЦПК України вказані обставини щодо наявності у дитини захворювання зубів та здібностей до навчання не спростовано. Суд виходить із того, що батьки позивача перебувають в однакових матеріальних умовах, до того ж матір позивача як особа з інвалідністю з дитинства обмежена можливостями праці. Тому, судом не встановлено наявності обставин, які б дозволяли компенсувати лише частину витрат.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій міститься вимога щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн в дохід держави.
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 349 (десять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 66 копійок додаткових витрат на дитину.
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Повний текст рішення складено 29.01.2026.

Суддя: Баран О.І.