Провадження № 2/537/86/2026
Справа № 537/4933/25

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2026 року       м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючої судді – Мурашової Н.В., 
за участі секретаря – Дьяченко В.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Наталії Анатоліївни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, 
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позову.
05.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим через систему електронний суд його представником адвокатом Наливайко В.С., до ОСОБА_2 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Н.А., в якому просив визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 їх син ОСОБА_5 загинув при виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Рублеве Вільхуватської СТР Куп`янського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть НОМЕР_1 , видане 16.12.2024 року відділом ДРАЦС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції. 
30.07.2004 року за життя ОСОБА_5 купив 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з колонки літ. «к», вбиральні літ. «Л», сараю літ. «б», сараю літ. «Г», огорожі №1, 10, 11, житлового будинку літ. «А, Ап, а, а1, а2, а3, аг, аг1, аг2», житловою площею 66,6 м2 , загальною площею 133,60 м2 , літнього душу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», літньої кухні літ. «И», вбиральні літ. «Д», що підтверджено договором купівлі-продажу від 30.07.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б. та зареєстрованим КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстрі за №4171.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина ОСОБА_5 , яка складалася з належних йому на день смерті грошових коштів на рахунках в банках та 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
28.06.2025 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. заяву про прийняття спадщини сина ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за якою було заведено спадкову справу №24-2024. Інші спадкоємці першої черги не прийняли спадщину. Так, його мати ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, а повнолітній син ОСОБА_4 проживав окремо від спадкодавця й не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установлені законом строки. На день смерті ОСОБА_5 був розлучений.
Приватний нотаріус Марченко Н.А. завела спадкову справу щодо спадщини померлого ОСОБА_5 , видала ОСОБА_1 свідоцтво від 28.06.2025 року про право на спадщину померлого сина ОСОБА_5 , що складається з грошових коштів на рахунках в банку. 
Проте приватний нотаріус Марченко Н.А. постановою від 28.06.2025 року вих. №310/02-31 відмовила видати ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину померлого сина ОСОБА_5 , що складається з 1/4 частини домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на момент купівлі нерухомого майна ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , а тому вказане майно має бути спільною сумісною власністю подружжя, а відповідно колишня дружина ОСОБА_2 має право на 1/2 частину цього майна.
Дійсно ОСОБА_5 був у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрували 31.01.1999 року. У шлюбі народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Після розірвання шлюбу у 2014 році дитина залишилась проживати з матір`ю. 
Проте від ОСОБА_2 подавалися приватному нотаріусу заяви, що ОСОБА_5 купив у шлюбі, але за особисті кошти 1/4 частину домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 , тому вказане майно його особистою власністю. ОСОБА_2 не має права на вказане майно.
За таких обставин, ОСОБА_1 вважав порушеними свої права на спадщину померлого сина ОСОБА_5 , й звернувся за захистом до суду з позовом до колишньої дружина померлого сина ОСОБА_2 , в якому просив на підставі ст.ст. 1222, 1261, 1258, 1268, 328, 392 ЦК України визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлого сина ОСОБА_5 на 1/4 частини домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 .

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.08.2025 року прийняли до розгляду та відкрили провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Н.А., про визнання права власності в порядку спадкування. Постановили справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучили до участі у справі ОСОБА_3 , - мати померлого ОСОБА_5 , спір про спадщину якого є предметом позову. (а.с.57-58).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2025 року за клопотання представника позивача витребували докази, а саме у приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Н.А. – спадкову справу №24/2025 ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.89-90).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.11.2025 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі співвідповідачем Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області, оскільки інші спадкоємці не прийняли спадщину, а також третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 – сина спадкодавця. (а.с.139-140).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.12.2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.167).

Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Його представник адвокат НаливайченкоВ.С. подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених у позові. 
Відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Представник відповідача ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила ухвалити рішення з дотриманням вимог закону. (а.с.135).
Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. (а.с.76).
Третя особа ОСОБА_3 не з`явилася в судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. (а.с.82-83).
Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Н.А. не з`явилася в судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. (а.с.98).
Третя особа ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини, установлені судом.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис №647 06.08.1977 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 02.01.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.10).
Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 30.07.2004 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б., зареєстрованим в реєстрі за №4171, ОСОБА_5 купив у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з колонки літ. «к», вбиральні літ. «Л», сараю літ. «б», сараю літ. «Г», огорожі №1, 10, 11, житлового будинку літ. «А, Ап,а, а1, а2, а3, аг, аг1, аг2», житловою площею 66,6 м2 , загальною площею 133,60 м2 , літнього душу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», літньої кухні літ. «И», вбиральні літ. «Д». На договорі є відмітка, що він зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.10.2004 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентраизації» №5245330 від 29.10.2004 року. (а.с.50, 119-120).
Також суду подано технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 08.08.2013 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентарізації Полтавської обласної ради». (а.с.32-36).
Згідно з висновком експерта Шлапак С.Л. №7/7-25 від 28.07.2025 року, за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи установлено, що ринкова вартість 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату проведення експертизи становить 197427, грн. (а.с.38-43).
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.02.2014 року у справі №537/918/14-ц, провадження №2/537/382/2014, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. Ухвалено розірвати шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.07.1999 року в Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис №568. Після розірвання шлюбу визначили місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_2 . Рішення суду набрало законної сили 29.03.2014 року. (а.с.20). 
27.06.2014 року ОСОБА_2 написала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М., в якій підтвердила, що 1/4 частини домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 , була набута її колишнім чоловіком ОСОБА_5 за його власні кошти, а тому є його особистою власністю. Факт розірвання їх шлюбу підтверджується рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.03.2014 року у справі №537/9181414-ц. (а.с.15).
Також в матеріалах справи є письмова розписка ОСОБА_2 , якою остання заявила, що отримала від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6500 дол. США за 1/8 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав поділу спільного майна. Не має майнових претензій до ОСОБА_5 (а.с.16).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер у с. Рублене Куп`янського району Харківської області, актовий запис №1047 від 16.12.2024 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.12).
З матеріалів цивільної справи та спадкової справи №24/2025 щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , наданої на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Марченко Н.А., вбачається, що вона заведена за заявою ОСОБА_1 від 12.03.2025 року про прийняття спадщини. Спадкодавець ОСОБА_5 за життя не складав заповіт. Інші спадкоємці за законом ОСОБА_5 не прийняли спадщину, а саме: мати ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву від 12.03.2025 року про відмову від спадщини, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на момент смерті батька набув повноліття, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, й також не був зареєстрований з батьком на день відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1883/01-27 від 17.03.2025 року, а також відповіддю з Державного демографічного реєстру №1963543 від 03.11.2025 року. На момент смерті ОСОБА_5 не перебував у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00052046507 від 27.06.2025 року. ОСОБА_5 мав лише одного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052046555 від 27.06.2025 року. За життя ОСОБА_5 не склав заповіту. (а.с.99-136).
Приватний нотаріус Марченко Н.А. видала ОСОБА_1 свідоцтво від 28.06.2025 року про право на спадщину померлого сина ОСОБА_5 , що складається з грошових коштів на рахунках в банку. (а.с.17).
Проте приватний нотаріус Марченко Н.А. постановою від 28.06.2025 року вих. №310/02-31 відмовила видати ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину померлого сина ОСОБА_5 , що складається з 1/4 частини домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на момент купівлі нерухомого майна ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , а тому вказане майно має бути спільною сумісною власністю подружжя, а відповідно колишня дружина ОСОБА_2 має право на 1/2 частину цього майна. (а.с.36-37).

Мотиви ухваленого рішення.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У ст. 4 ЦПК України установлено право на звернення до суду за захистом. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 ЦК України).
У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. (ст.1221 ЦК України).
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У ст. 1258 ЦК України наведено черговість спадкування за законом. Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У ст. 1261 ЦК України установлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Порядок прийняття спадщини наведений у ст. 1268 ЦК України. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
За ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. )
У ст. 1272 ЦК України наведені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У ст. 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.  Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
У ст. 1275 ЦК України наведені правові наслідки відмови від прийняття спадщини, зокрема, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. 
У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. (ст. 1277 ЦК України про відумерлість спадщини).
У ст. 1296 ЦК України визначено право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У ст. 1297 ЦК України наведено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
У ст. 1298 ЦК України наведено строк видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п.1, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень, Цивільний Кодекс 2003 року набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у п.1, п.2 постанови №7 від 30.05.2008 року дав роз`яснення, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відносини спадкування їх спадщини регулюються ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. 
З огляду на наведені положення закону, враховуючи, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не складав заповіт, й його спадщину за законом прийняв лише один спадкоємець першої черги – батько ОСОБА_1 , то суд вважає, що до останнього перейшли з дня відкриття спадщини усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Й спадкоємець ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, зобов`язаний отримати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з нерухомого майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 на день його смерті – день відкриття спадщини. 
Судом установлено, що ОСОБА_5 за життя у період шлюбу з ОСОБА_2 купив 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з колонки літ. «к», вбиральні літ. «Л», сараю літ. «б», сараю літ. «Г», огорожі №1, 10, 11, житлового будинку літ. «А, Ап,а, а1, а2, а3, аг, аг1, аг2», житловою площею 66,6 м2 , загальною площею 133,60 м2 , літнього душу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», літньої кухні літ. «И», вбиральні літ. «Д», що підтверджено договором купівлі-продажу від 30.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б. та зареєстрованого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстрі за №4171.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 висловила свою позицію, зокрема і шляхом посвідчення нотаріально, що 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , набута її чоловіком ОСОБА_5 під час шлюбу, – є його особистою власністю. 
Відповідно до ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;
За таких обставин, суд вважає, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві особистої власності належала 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з колонки літ. «к», вбиральні літ. «Л», сараю літ. «б», сараю літ. «Г», огорожі №1, 10, 11, житлового будинку літ. «А, Ап,а, а1, а2, а3, аг, аг1, аг2», житловою площею 66,6 м2 , загальною площею 133,60 м2 , літнього душу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», літньої кухні літ. «И», вбиральні літ. «Д».
За таких обставин, єдиний спадкоємець за законом першої черги, який прийняв спадщину померлого ОСОБА_5 , – його батько ОСОБА_1 має право в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Й спадкоємець ОСОБА_1 зобов`язаний був отримати у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус йому відмовив в інтересах колишньої дружини спадкодавця ОСОБА_2 , з власної ініціативи зазначивши, що вказане майно може належати їй на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки було придбано спадкодавцем у період шлюбу. 
Таким чином суд вважає, обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_1 про порушення його майнових прав на спадщину за законом після померлого сина ОСОБА_5 . 
Суд вважає, що колишня дружина спадкодавця ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі, оскільки нотаріус відмовив позивачу в її інтересах, обґрунтовуючи тим, що вказане майно може належати їй на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки було придбано спадкодавцем у період шлюбу (тобто фактично нотаріус стверджував, що спадкодавцю ОСОБА_5 на день відкриття спадщини належала лише 1/8 частина спірного домоволодіння, але навіть на вказану частку не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю, який прийняв спадщину). Також належним відповідачем у справі є Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, оскільки за відсутності інших спадкоємців, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. 
Отже суд вважає за необхідне задовольнити позовні ОСОБА_1 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після померлого сина ОСОБА_5 . 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Марченко Наталії Анатоліївни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя РНОКПП НОМЕР_3 ), на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з колонки літ. «к», вбиральні літ. «Л», сараю літ. «б», сараю літ. «Г», огорожі №1, 10, 11, житлового будинку літ. «А, Ап, а, а1, а2, а3, аг, аг1, аг2», житловою площею 66,6 м2 , загальною площею 133,60 м2 , літнього душу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», літньої кухні літ. «И», вбиральні літ. «Д».
Інформація про сторони:
позивач ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 15.08.1997 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . 
відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, ЄДРПОУ 24388300, адреса: м. Кременчук, площа Перемоги, 2.
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . 
Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 03.02.2026 року з підставі відсутності електроенергії.

Суддя      Мурашова Н.В.