Справа № 646/9776/25 
№ провадження 3/646/65/2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2026        м. Харків
Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Блага І.С.,
за участі секретаря судових засідань Левченко В.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника Садовського М.М.,
потерпілого ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 07319, складений 13.09.2025 інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Сазоненко Д.К. про те, що 13.09.2025 о 01 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 фізичне та психологічне насильство, а саме нанесення ударів по голові та ляпасів по обличчю, висловлювання нецензурної лайки в бік чоловіка та приниження фізіологічних особливостей тіла, чим завдала йому фізичних та психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода його психологічному та фізичному здоров`ю. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 229356 від 13.09.2025, складений інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Харченко В.В., про те, що 13.09.2025 приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_4 , чим завдала останньому психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнала та пояснила, що 13.09.2025 близько 00:00 години вона разом із чоловіком та їх малолітнім сином повернулися зі святкування дня народження у сусідів. Коли вона купала дитину, чоловік вирішив допомогти і у них виникла побутова сварка, під час якої вони взаємно негативно висловлювалися один на адресу одного. Вона зазначила, що не наносила чоловіку ударів або ляпасів, під час емоційної розмови жестикулювала руками та випадково зачепила рукою його щоку, не маючи наміру завдавати фізичної чи психологічної шкоди. Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що конфлікт відбувся на тлі її емоційного напруження, пов`язаного з проживанням разом із сім`єю в м. Харкові з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації, що супроводжувалося обстрілами, пошкодженням житла та постійним хвилюванням за безпеку родини, особливо малолітньої дитини, а також постійними відключеннями електроенергії, що набагато ускладнюють забезпечення побуту родини.
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що не вважає себе потерпілим від дій дружини, оскільки йому не було завдано моральної чи фізичної шкоди її діями. Він підтвердив, що між ним та ОСОБА_3 дійсно виникла сварка, однак дружина не наносила йому ударів по голові, навмисно ляпасу вона йому не завдавала, це сталося випадково, а конфлікт носив взаємний емоційний характер. Зазвичай вони вирішують конфліктні ситуації у сім`ї спокійно, але цього разу далися взнаки постійне їхнє емоційне напруження та виснаження. 
У судовому засіданні були досліджені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які прибули за місцем проживання сім`ї ОСОБА_3 та складали адміністративні матеріали.
Під час перегляду відеозаписів потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що написав заяву про вчинення домашнього насильства з боку дружини через повідомлення поліцейських про можливість притягнення його до відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції.
З відеозапису також встановлено, що під час спілкування співробітниці поліції із малолітнім сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дитина, ОСОБА_4 , 7 років, поводився спокійно, відповідав на запитання без ознак хвилювання, повідомив, що мати її не ображає та не вчиняє щодо нього дій, які б могли бути розцінені як вчинення фізичного або психологічного насильства. Будь-яких ознак хвилювання або переживань дитина не виявляла.
Також у судовому засіданні були досліджені форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складені поліцейськими у опитувальному листі, відповідно до якого зазначено про прояв ОСОБА_3 надмірних ревнощів щодо чоловіка та намагання контролювати його життя. Проте ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 зазначених обставин не підтвердили. Крім того ОСОБА_2 пояснив, що таких фактів працівникам поліції не повідомляв і не знає, чому вони це записали у листі опитування.
Будь-які інші фактори, які могли б свідчити про те, що ОСОБА_3 вчинила або вчиняла раніше домашнє насильство по відношенню до свого чоловіка або дитини, у цих документах не зазначено.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні докази та надати їм належну правову оцінку.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП ( в редакції Закону України від 22.05.2024 р. N 3733-IX, який набрав чинності 19.12.2024) передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частина 2 зазначеної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Положеннями пункту першого частини першої статті 1 цього закону надане визначення домашнього насильства як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ст.1 Закону).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ст.1 Закону).
Отже, для кваліфікації дій як психологічного насильства необхідно встановити факт, що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
При цьому обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства як у формі психологічного, так і у формі фізичного насильства, є завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Разом з тим, під час судового розгляду справи не було встановлено фактів завдання такої шкоди потерпілому ОСОБА_2 .
У той же час не будь-які побутові сварки та сімейні конфлікти є домашнім насильством. 
У справі, що розглядається, дії ОСОБА_3 не містять ознак домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 , оскільки не встановлено фактів реальної загрози безпеці потерпілого або його сприйняття дії ОСОБА_3 як таких, що створюють реальну загрозу його безпеці, а також оскільки відсутні докази заподіяння шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд звертає увагу, що у протоколі зазначено про можливість завдання шкоди малолітній дитині, однак будь-яких доказів, які б підтверджували факт спричинення дитині моральної чи фізичної шкоди, під час розгляду справи не встановлено.
При цьому суд приймає до уваги, що під час розгляду справи, не встановлено факту вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до її чоловіка ОСОБА_2 , як про це зазначено вище.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості та вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП., а її вина не доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 10.02.2026.
Суддя          І.С. Блага