Справа № 445/155/26
Провадження № 1-кп/445/234/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142210000004 від 06.01.2026 відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Утішків, Буського району Львівської області, українець, громадянин України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 06.01.2026 близько 09:30 години та ОСОБА_4 , котрий є співмешканцем його матері перебували у коридорі будинку за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та між ОСОБА_3 та його ОСОБА_4 зав`язався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень. 
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 06.01.2026 близько 09:30 години, знаходячись у коридорі будинку, за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки, та бажаючи їх настання наніс два удари долонею правої руки в ділянку обличчя співмешканцю матері ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_4 котрий є співмешканцем його матері, яке виразилось у фізичному насильстві та спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України- умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_3  що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_4 також подав письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали дізнання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142210000004 від 06.01.2026 відносно ОСОБА_3 .
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена повністю.
Відповідно до положень ст.50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України,суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває.
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільного позову заявлено не було.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 382 КПК України, ст. 50, 53, 65, ч. 1 ст. 125 КК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя         ОСОБА_1