Справа №533/1077/25
Провадження №2/533/86/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(за правилами спрощеного позовного провадження)

16 січня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,
за участю: секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ
05.12.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що 13.08.2024 ОСОБА_1 ознайомившись та приєднавшись до публічної частини договору на сайті ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», уклав кредитний договір №149907, прийнявши умови індивідуальної частини договору та графіку платежів, за умовами якого останньому надано кредитні кошти шляхом переказу на платіжну карту відповідача у розмірі 5000,00 грн та у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості за комісією, строком на 70 днів з 13.08.2024 по 22.10.2024.
Відповідач під час укладення договору ознайомився з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів, паспортом споживчого кредиту, зокрема погодився, що зміст договору ніяким чином не порушує його законних прав та інтересів, про що свідчить його електронний підпис.
Відповідач взяті за себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 12667,10 грн, з яких: 6945,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5321,10 заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії.
10.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №10102024, у відповідності до умов до ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги, зокрема до відповідач за кредитним договором №149907, на загальну суму 12667,10 грн.
У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» вказану заборгованість та судові витрати.
Згідно ухвали Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.12.2025, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення (а.с.4 на звороті).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , прийнявши умови публічної частини, як невід`ємної частини договору шляхом підписання його індивідуальної частини, 13.08.2024 уклав договір з ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», за умовами якого відповідачу надано кредит у загальному розмірі 6945,00 грн в наступному порядку: у розмірі 5000,00 грн на номер рахунку/картки № НОМЕР_1 та у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, строком на 70 днів з 13.08.2024 по 22.10.2024 (а.с.8-11).
Згідно з п.2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 річних, тип процентної ставки фіксований. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування. Розмір процентної ставки незмінний.
Відповідно до п.2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту.
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 7270,70 грн (п.2.7 Договору).
Згідно з п.2.7.1 Договору процентна ставка складає 7270,70грн / 6945,00грн / 70 днів*100%=1,4956% в день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражена в процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 637178,55% (п.2.8 Договору).
Згідно з п.2.9.1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 14215,70 грн.
Відповідно до п.5.3 Договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (в тім числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту, Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він до моменту підписання індивідуальної частини/акцепту ознайомився з публічною частиною, Правилами, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів за кредитом, усіма визначеннями, умовами, змістом, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись їх умов.

13.08.2024 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора підписав Графік платежів, який є додатком та невід`ємною частиною договору №149907 від 13.08.2024, в якому встановлені кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також зазначена загальна вартість кредиту для позичальника та реальна річна процентна ставка (а.с.11 на звороті).
Цього ж числа ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема про те, що сума кредиту становить 6945,00 грн, який надається в наступному порядку: 5000,00 грн на рахунок/картку позичальника, 1944,60 грн погашення заборгованості за комісією, процентною ставкою 586,00% річних, загальні витрати за кредитом 7270,70 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 14215,70 грн, реальна річна процентна ставка 637178,55% річних (а.с.18-19).
Згідно п.п. 5.1, 5.2 договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця. Розміщені в особистому кабінеті проект кредитного договору (індивідуальної частини) або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається електронним повідомленням (SMS) на мобільний/телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цієї індивідуальної частини/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепту) в особистому кабінеті. Підписанням індивідуальної частини договору/ацепту позичальник приєднується до договору в цілому включаючи публічну частину. Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується довідкою про успішність операцій згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», відповідно якої 13.08.2024 ОСОБА_1 перераховано грошові кошти згідно кредитного договору №149907 від 13.08.2024 на картку № НОМЕР_1 , у сумі 5000,40 грн, номер транзакції 1455822776 (а.с.31-32).
В матеріалах справи міститься картка обліку виконання договору №149907 із зазначенням нарахувань за тілом кредиту, відсотків та комісії за період з 13.08.2024 по 22.10.2024 (а.с.48-49).
Відповідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №149907, наданої ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 01.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 12667,10 грн, з яких: 6945,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5321,10 грн прострочена заборгованість за відсотками, 401,00 грн - прострочена заборгованість за комісією (а.с.50).
10.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» за плату відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується їх прийняти за плату на умовах, визначених договором (а.с.39-43).
Згідно з Реєстром прав вимоги №4, що є витягом з додатку №1 до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 12667,10 грн (а.с.44-45).
Актом прийому-передачі Реєстру боржників №4 від 07.01.2025, що є додатком до договору факторингу №10102024, ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «ЕЙС» прав вимоги заборгованості (а.с.46).
Як вбачається з платіжних інструкцій №5291 від 14.01.2025 та №6012 від 21.01.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС»» здійснено ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 (а.с.47).
Відповідно до інформації, наданої АТ «Державний ощадний банк України», на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Окрім того, надано підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 5000,40 грн, за вказаний період часу, на банківський рахунок № НОМЕР_4 , до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_3 . Додатково повідомили, що номер телефону НОМЕР_5 міститься в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та був його фінансовим номер (а.с.78-81).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.
Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов договору №149907 відповідач ОСОБА_1 фактично отримані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом у сумі 6945,00 грн, процентів за користування грошовими коштами за договором у розмірі 5321,10 грн, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у сумі 401,00 грн, суд зазначає наступне.
Законодавством, яким регулюється діяльність на ринку фінансових послуг за надання споживчого кредиту, зокрема ЗУ «Про споживче кредитування», передбачається надання платних та безоплатних супутніх послуг кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що сторони не погодили у кредитному договорі перелік додаткових та супутніх послуг кредитотавця, які пов`язані з управлінням та обслуговуванням кредиту, у зв`язку з чим не можливо дійти висновку про законність нарахування вказаної суми.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією.
Щодо стягнення судових витрат
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 12667,10 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 12266,10 грн, що становить 96,83% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2345,61 грн.
Відповідно до ч.1 та 3 (п.1) ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис
робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», копію додаткової угоди №25770855328 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, копію акта прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, відповідно до якого входить: складання позовної заяви на що витрачено 2 години на суму 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи на що витрачено 2 годину на суму 1000 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №149907 від 13.08.2024 на рахунок позичальника ОСОБА_1 на що витрачено 1 годину на суму 500 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №149907 від 13.08.2024 на рахунок позичальника ОСОБА_1 на що витрачено 1 годину на суму 500 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.51-55).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції.
Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15.
Отже, зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265, 352 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Поправки Юрія, буд.6, кабінет 13) суму заборгованості за договором про споживчий кредит №149907 від 13.08.2024 станом на 01.11.2025 в загальному розмірі 12266,10 грн (дванадцять тисяч двісті шістдесят шість гривень 10 копійок), з яких: 6945,00,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5321,10 грн заборгованості за відсотками.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2345,61 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги впродовж тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя М.М. Оксенюк