П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/12187/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
17 грудня 2025 року                                                                                       м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1.          Короткий зміст позовних вимог.
1.1          Позивач звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: 
-          визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 , що оформлена листом від 12.05.2024 №47/2220, щодо його звільнення з військової служби за підпунктом «г» пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України №2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини ОСОБА_2 із числа осіб з інвалідністю ІІ групи;
-          зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України №2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини ОСОБА_2 із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.
1.2          В обґрунтування позовних вимог вказує що військова частина протиправно відмовила у задоволенні рапорту позивача про звільнення останнього на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ). 
2.          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1          Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2022 №102 ОСОБА_1 вважався таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків.
2.2           28.12.2022 позивач засобами поштового зв`язку направив рапорт, адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , про звільнення з військової служби, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення його зі служби згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю дружини, яка є особою з інвалідністю IІ групи.
2.3          Згідно з наказом командира військової частини від 15.05.2023 №135 позивач вважається таким, що в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину, після довготривалого лікування не прибув до місця дислокації військової частини.
2.4          Листом від 19.07.2023 №4712473 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що дистанційне звернення військовослужбовців до командирів та начальників діючими нормативними актами Збройних Сил України не передбачене, отже заявник повинен звернутись з таким рапортом особисто. При наявності будь-яких законних підстав для звільнення з військової служби військовослужбовець особисто звертається до свого командира з мотивованим рапортом та додає до нього оригінали документів, які підтверджують право на звільнення з військової служби.
2.5          Позивач оскаржив бездіяльність відповідача щодо розгляду рапорту від 28.12.2022 до суду.
2.6          Рішенням від 16.01.2024 у справі №560/14047/23 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 в особі командира військової частини повторно розглянути рапорт позивача від 28.12.2022 щодо питань звільнення з військової служби та прийняти рішення в межах наданих повноважень.
2.7          Листом від 12.05.2024 №47/2220 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що дистанційне звернення військовослужбовців до командирів та начальників діючими нормативними актами Збройних Сил України не передбачене. Крім того повідомлено, що згідно з наказом командира військової частини 25.05.2023 №145, ОСОБА_1 з 31 серпня 2022 року знято з усіх видів забезпечення та визнано таким, що самовільно залишив військову частину, у зв`язку із чим, його військову службу призупинено. Відповідач запропонував позивачу зв`язатися з командиром підрозділу, в якому останній проходив службу, та почати вирішувати зазначені в зверненні питання після зарахування до штату.
2.8          Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
3.          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 позов задоволено частково:
-          визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 28.12.2022 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу";
-          зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 28.12.2022 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти відповідне рішення з урахування правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти вимог відмовлено. 
3.2          Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку що військова частина НОМЕР_1 належним чином не розглянула рапорт позивача від 28.12.2022 про звільнення з військової служби, та не прийняла будь-яке рішення, яке б породжувало для ОСОБА_1 юридичні наслідки, тому суд, в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути зазначений рапорт та прийняти відповідне рішення..
4.          Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
4.1          Позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю і зобов`язати відповідача прийняти рішення (наказ) про звільнення позивача з військової служби на підставі його рапорту від 28.12.2022.
4.2          В обґрунтування скарги позивач посилається на те, що неналежний розгляд його рапорту вже був предметом оцінки у справі № 560/14047/23. На виконання цього рішення, відповідач розглянув рапорт та відмовив у його задоволенні, а тому зобов`язання повторно розглянути рапорт не є належним способом захисту права позивача. 
4.3          Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1.          Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги в частині задоволених позовних вимог, та дійшов таких висновків.
1.1          Статтею 26 Закону №2232-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені підстави для звільнення з військової служби. Зокрема, підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
1.2          Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
1.3          Згідно з абзацем 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, станом на час спірних правовідносин (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
1.4          Відповідно до пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
1.5          Суд зазначає, що згідно з п. 225 Положення звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
1.6          Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454 (далі - Інструкція).
1.7          Звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення (абз. 3 п. 14.10 р. XIV Інструкції №170).
1.8          Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом “г” пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом “ґ” пункту 2 частини п`ятої, підпунктом “г” пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
1.9          Аналіз норм свідчить, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
1.10          Згідно з абзацом 13 п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
1.11          Рапорт передбачає собою вид службового документу Збройних Сил України, який є письмовим зверненням військовослужбовця до вищого по посаді чи званню військовослужбовця з викладом питань службового або особистого характеру та відображає прагнення військовослужбовця реалізувати свої права.
1.12          Згідно пунктом 5 розділу III Інструкції № 735, звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.
1.13          Обставинами справи встановлено що позивач, у зв`язку з перебуванням на лікуванні, 28.12.2022 засобами поштового зв`язку направив рапорт, адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , про звільнення з військової служби, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення його зі служби згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю дружини, яка є особою з інвалідністю IІ групи. Рапорт із доданими до нього документами отримано військовою частиною НОМЕР_1 05.01.2023.
1.14          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.01.2024 у справі №560/14047/23 встановлено, що позивачем були надані завірені копії документів, на підставі яких відповідач міг прийняти рішення з приводу питання, порушеного у рапорті, чого зроблено не було, а тому суд цим рішенням зобов`язав відповідача повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 28.12.2022 та прийняти рішення в межах компетенції.
1.15          На виконання рішення суду у справі №560/14047/23 від 16.01.2024, відповідач листом №47/2220 від 12.05.2024 повідомив, що дистанційне звернення військовослужбовців до командирів та начальників діючими нормативними актами Збройних Сил України не передбачене. Також у відповіді зазначено, що згідно з наказом командира військової частини 25.05.2023 №145, ОСОБА_1 з 31 серпня 2022 року знято з усіх видів забезпечення та визнано таким, що самовільно залишив військову частину, у зв`язку із чим, його військову службу призупинено, що унеможливлює розгляд його рапорту про звільнення зі служби.
1.16          Тобто, відповідач надав відповідь на рапорт позивача від 28.12.2022, але по суті оцінку щодо наявності або відсутності підстав для звільнення позивача з військової служби не надав, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рапорт відповідачем по суті не розглянутий.
1.17          Доводи відповідача у відповіді про недотримання позивачем процедури подання рапорту про звільнення з військової служби, колегія суддів відхиляє, оскільки надіслання рапорту засобами поштового зв`язку на адресу військової частини НОМЕР_1 , є належним поданням рапорту, що відповідає Дисциплінарному статуту Збройних Сил України та нормам Інструкції № 170.
1.18          Висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача розглянути зазначений рапорт повторно та прийняти відповідне рішення, є належним способом захисту права позивача, а доводи позивача про те, що на виконання аналогічного за змістом рішення у справі №560/14047/23 відповідач відмовив у задоволенні рапорту, свого підтвердження не знайшли. 
1.19          З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), позивач з метою звільнення з військової служби під час воєнного стану у зв`язку з наявністю одного з батьків дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, надав разом із рапортом військовій частині № НОМЕР_2 наступні документи, а саме:
-          копії паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (дружини) та ОСОБА_2 (матері дружини);
-          нотаріально посвідчену копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 19.02.1998 (а.с. 28);
-          нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження, ОСОБА_5 де встановлено, що ОСОБА_6 є її матір`ю серії НОМЕР_4 від 07.08.1975 (а.с. 29);
-          копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_7  серії НОМЕР_5 від 27.05.1985 з ОСОБА_8 де зазначено, що після укладення шлюбу, їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.30);
-          нотаріально посвідчену довідку до акту МСЕК від 27.12.2022 серії 12ААГ №120022, відповідно до якого ОСОБА_2 визначена друга група інвалідності за загальним захворюванням довічно (а.с. 31);
-          копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 та копії документів про її хворобу.
1.20          Колегія суддів вважає, що відповідач має дискреційні повноваження щодо надання оцінки підставам для звільнення з військової служби, викладеним у рапорті позивача, має обов`язок перевірити подані позивачем документи і надати їм оцінку, чого зроблено не було, що випливає зі змісту листа військової частини НОМЕР_1 № 47/2220 від 12 травня 2024 року.
1.21          Відповідач у своєму листі-відповіді не надав оцінку вказаним документам, не перевірив їх відповідність згідно з Інструкцією №170, а тому суд не може підміняти уповноважений орган у прийнятті рішення.
1.22          Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ні наказ по особовому складу про звільнення позивача з військової служби, а ні обґрунтованої відмови у задоволенні цього рапорту, військова частина не прийняла, це свідчить, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду рапорту позивача від 28.12.2022 про звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1          Доводи апеляційної скарги не спростовують вимог позовної заяви та висновків суду першої інстанції.
2.2          Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.