ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 636/8335/25                                                                                  Головуючий І-інстанції – Бунін Є.О.
Провадження № 33/818/2129/24                                                           Суддя доповідач – Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 грудня 2025 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника Дуккера Г.С. на постанову судді Чугуївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,- 

ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Чугуївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Не погодившись з вказаною постановою, 28.11.2025 року ОСОБА_1 та його представник – голова правління БО «БФ «Ненька Батьківщина» Дуккер Г.С. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вище зазначену постанову судді суду першої інстанції.
Дослідивши апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню особам, які її подали, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.
Як убачається з матеріалів провадження, оскаржувану постанову районного суду було постановлено 12.11.2025 року (а.с. 27-29). Таким чином, з урахуванням вихідних днів, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24.11.2025 року.
Разом з цим, ОСОБА_1 , який згідно змісту оскаржуваної постанови, був присутній у судовому засіданні 12.11.2025 року, подав апеляційну скаргу лише 28.11.2025 року, тобто, з пропуском встановленого строку апеляційного оскарження 10 днів, при цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду в матеріалах справи відсутнє.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
За правовим змістом ч.2 ст.294 КУпАП повноваженнями з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі його пропуску суд не наділений.
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).
Крім того, перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, що наведено в ст. 294 КУпАП, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Статтею 270 КУпАП передбачено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, може представляти представник — адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. (частина 2 статті 270 КУпАП)
Згідно зі ч.1 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Частина 2 ст.271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

При цьому, поняття “надання професійної правничої допомоги” не тотожне поняттю “представництво особи в суді”. Надання професійної правничої допомоги здійснюють виключно адвокати. (Висновок Конституційного Суду України (Велика палата) у справі № 4-в/2019 від 31 жовтня 2019 року)

Відповідно до висновків Верховного суд України, представником у справах про адміністративні правопорушення повинен бути адвокат або особа, яка має права та обов`язки на представлення інтересів особи в суді. (Постанова від 27.10.2021 року у справі № 695/3195/19 (провадження № К/9901/12357/21). 

Згідно вимог пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що повноваження адвоката на представництво осіб у справах про адміністративні правопорушення посвідчуються такими документами: або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.
Водночас, як убачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх повноважень представником Дуккером Г.С. не надано жодних документів.
Також, згідно відомостей сайту Єдиного реєстру адвокатів України, який є в загальному доступі, Дуккер Геннадій Самойлович не є адвокатом, та, внаслідок чого, і особою, яка може здійснювати захист Степанишина С.А. у справі про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції.

Таким чином у порушення вимог ч.2 ст.271 КУпАП, Дуккером Г.С. до апеляційної скарги не долучено документів, які підтверджують повноваження адвоката на представництво ОСОБА_1 в апеляційному суді, а в матеріалах справи такі документи також не містяться.
Зазначена обставина свідчить про те, що на момент подання апеляційної скарги представник Дуккер Г.С. не є суб`єктом, який має право на апеляційне оскарження постанови судді, що в свою чергу унеможливлює прийняття його апеляційної скарги до розгляду, а відтак вона підлягає поверненню особі, що її подала.
Таким чином, враховуючи вище наведені обставини і вимоги закону, апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і апелянтами не порушено питання про поновлення цього строку, а також з підстав не надання представником Дуккером Г.С. документів, які підтверджують повноваження адвоката на представництво ОСОБА_1 в апеляційному суді, зокрема, на подання апеляційної скарги.
При цьому, апеляційний суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду, як і його захисника - при наявності підтверджених повноважень згідно чинного КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника Дуккера Г.С. на постанову судді Чугуївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 - повернути особам, які її подали.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя                                         Р.В. Гєрцик