ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/264/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Лукашової О.Б.,
за участю секретаря Костючок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:
визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. від 25.12.2025 року у виконавчому провадженні №79394661.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №620/10160/24 виконати неможливо, оскільки зазначене рішення суду є незрозумілим та неможливим до виконання в частині застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,11 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , так як він отримує пенсію відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ), і яка розрахована з його грошового забезпечення. Крім того, про це було повідомлено відповідача, але останній будучи обізнаним про неможливість виконання рішення суду та вжиті заходи ГУ ПФУ в Чернігівській області, прийняв постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн за невиконання боржником рішення суду у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. На думку позивача, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Ухвалою від 12.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Ухвалою також залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позову та зазначає, що оскільки рішення суду в повному обсязі без поважних причин не виконано, жодного доказу, що підтверджує вжиття заходів спрямованих на його виконання боржником не надано, 25.12.2025 державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".
Третя особа правом на подання пояснень не скористалася.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача просив розгляд справи проводити без його участі.
Судове засідання здійснювалося в порядку, встановленому ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на таке.
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 25.09.2024 у справі №620/10160/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025, зокрема, зобов`язав ГУ ПФУ в Чернігівській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Верховний Суд, переглядаючи в касаційному порядку справу №620/10160/24 постановою від 27.08.2025 касаційну скаргу ГУ ПФУ України в Чернігівській області задоволено частково. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №620/10160/24 змінено, викладено абзац 3 резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №620/10160/24 у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 з 01.03.2022, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 із застосуванням коефіцієнта у розмірі 1,197 з 01.03.2023, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 із застосуванням коефіцієнта у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 22.01.2024 з урахуванням раніше виплачених сум». В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №620/10160/24 - залишено без змін.
13.10.2025 Чернігівським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи №620/10160/24.
20.10.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №79394661 з примусового виконання виконавчого листа №620/10160/24, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 13.10.2025.
Листом від 14.11.2025 № 2500-0307-5/76098 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №620/10160/24 виконати неможливо, оскільки зазначене рішення суду є незрозумілим та неможливим до виконання в частині застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,11 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , так як він отримує пенсію відповідно до норм Закону №2262-ХІІ, і яка розрахована з його грошового забезпечення.
05.12.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.
25.12.2025 державним виконавцем повторно проведено перевірку виконання рішення суду відповідно до наявних в матеріалах виконавчого провадження відомостей, внаслідок якої встановлено, що рішення не виконано, про що складено акт державного виконавця.
25.12.2025 за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн та надано 10-дениий строк для виконання судового рішення.
Вважаючи вказану постанову протиправною ГУ ПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Тобто виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон №1404-VIII.
Згідно з статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. 
Згідно зі статтею 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Як встановлено судом, ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 14.11.2025 № 2500-0307-5/76098 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №620/10160/24 виконати неможливо, оскільки зазначене рішення суду є незрозумілим та неможливим до виконання в частині застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,11 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , так як він отримує пенсію відповідно до норм Закону №2262-ХІІ, і яка розрахована з його грошового забезпечення.
При цьому звернення до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови від 27.08.2025 у справі №620/10160/24, на яку ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовлено у задоволенні, не є виконанням рішення суду і не свідчить про наявність поважних причин невиконання такого рішення.
Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII установлений обов`язок сторін виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Враховуючи наведене, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП від 25.12.2025 у виконавчому провадженні №79394661 про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду є правомірною і скасуванню не підлягає, оскільки на час її прийняття державним виконавцем належним чином встановлено обставини невиконання рішення суду та відсутності поважних причин такого невиконання, тому відповідно, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ 21390940 ).
Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 43316700).
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 22.01.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА