Справа № 161/312/26 
Провадження № 3/161/719/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   14 січня 2026 року 
Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,
- за ст. ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №553825 від 29.12.2025 вбачається, що 28.12.2025 о 16:04 год. в с.Підгайці, по вул. Об`їздна, 6 (територія АЗС), водійка ОСОБА_1 , керуючи Т/З BMW 530 D, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечної дистанції, в`їхала в адміністративне приміщення АЗС «Аветра». В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, що призвело до матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3б, 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №553852 від 29.12.2025 вбачається, що 28.12.2025 о 16:04 год. в с.Підгайці, по вул. Об`їздна, 6 (територія АЗС), водійка ОСОБА_1 залишила місце ДТП, до якого була причетна й разом з тим, не повідомила про нього працівників поліції, чим порушила вимоги п.2.10.а. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, вину визнала. Також пояснила, що не залишила місце ДТП, оскільки працівник АЗС оглянув наслідки ДТП, зокрема відсутність пошкоджень, а тому повідомив, що вона може їхати.
Представник АЗС – Урбанович Л.А. в судовому засіданні пояснив, що жодних претензів до ОСОБА_1 за фактом ДТП у АЗС немає, підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 не залишала місце пригоди, а лише зі згоди працівника АЗС виїхала з території АЗС.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, окрім її визнання вини, повністю підтверджується наступними доказами, які були дослідженими в ході розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 5538252 від 29.12.2025 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.12.2025; письмовими поясненнями представника АЗС Урбановича Л.А. від 29.12.2025; рапортом; фототаблицями.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Вина психічне ставлення особи до своїх протиправних дій або до бездіяльності та їхніх наслідків у формі умислу чи необережності.
Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП утворює протиправна винна поведінка водія транспортного засобу, яка полягає у залишенні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за його участю. При цьому, у такому випадку, факт дорожньо-транспортної пригоди визначається шляхом встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням учасником дорожнього руху правил дорожнього руху та спричиненням пошкодження, зокрема, транспортних засобів.
Як встановлено в судовому засіданні, матеріальна шкода будівлі АЗС заподіяна незначна, представник АЗС підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 не лишала місце ДТП, а звернулась до працівника АЗС для врегулювання ситуації, та лише за згодою працівника АЗС залишила територію АЗС. Претензій майнового характеру до ОСОБА_1 у АЗС немає.
Зазначене, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 протиправної винної поведінки, яка була спрямована на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, а тому, на переконання суду, в діях останньої відсутній склад такого діяння.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 665,6 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
На підставі ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 34-36, 247, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ознаками ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути із  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК