КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
№ провадження 33/4809/57/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В. 
Категорія - 483     Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Репецького В.В., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 128242 грн. 00 коп, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він,  згідно протоколу про порушення митних правил №0081/90100/24 від 16.09.2024 року Кропивницькою митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти,розташовані (зареєстровані) в зоні діяльності митниці, встановлено, що 26.10.2023через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці громадянином України  ОСОБА_1  на митну територію України ввезено в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Кропивницькою митницею направлено запит до Львівської митниці від 10.05.2024 No7.22-1/20-01/7/1752 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги.
Факт ввезення на митну територію України та оформлення в якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться в Автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та копіями документів,які додані до відповіді Львівської митниці від 05.06.2024 No7.4-1/20-01/7/15820 (вх. Кропивницької митниці від 05.06.2024 No 3554/7/7.22-1), а саме:Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від26.10.2023, копією технічного паспорта на транспортний засіб LA-K-V-187/22-00026,копією закордонного паспорту ОСОБА_2 НОМЕР_3 .
Відповідно до наданої інформації Львівської митниці встановлено, що 26.10.2023при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , громадянин України ОСОБА_1 подав Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у якій, зокрема, у графі 6.“Отримувач/Recipient” вказано «в/ч НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 26000, м. Кропивницький», у графі 7.“Фактичне місце призначення розвантаження товару/Place of unloading of goods” вказано «в/ч НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , м. Кропивницький», у графі 9.6“Виддопомоги/Type of assistance” вказано KNEJC521555387010 KIA SORENTO.
Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» (No1192-XIV від22.10.1999) (із змінами та доповненнями) гуманітарна допомога – цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді без поворотної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном,які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною не забезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Кропивницькою митницею з метою підтвердження чи спростування факту отримання даного транспортного засобу направлено запит до військової частиниА1736 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 09.08.2024 № 7.22-1/20-01/8.2/2991, на який отримано відповідь листом від 28.08.2024 № 1736/08/82 (вх. Кропивницької митниці від 28.08.2024 № 5539/8.2/7.22-1) згідно з яким, військова частина НОМЕР_4 повідомила про те, що транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 до військової частини не надходив та на бухгалтерському та військовому обліку у військовій частині НОМЕР_4 не перебуває.
Частиною першою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлено за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.
Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти,які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації.
Згідно з частиною другою статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами – посадові особи цих підприємств. Транспортний засіб марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 ,реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року виробництва, обладнаний дизельним двигуном об`ємом 2497 см3. Орієнтовна вартість подібного транспортного засобу згідно мережі Інтернет становить 128 242 грн.
ОСОБА_1  перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 ,реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів документів (Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 26.10.2023), що містять неправдиві відомості щодо отримувача.
Таким чином,  ОСОБА_1  вчинив переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача цього товару. Зазначені дії  ОСОБА_1  мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: - протоколом про порушення митних правил №0081/90100/24 від 16.09.2024 р. в якому описана фабула вчиненого правопорушення (а.с.1-6); декларацією про перелік товарів, що ввозяться гуманітарною допомогою від 26.10.2023 р. та доданими до неї матеріалами (а.с.10-14); даними Диспетчера ЗММ та Пасажирського пункту пропуску (а.с.39); копіями листів Кропивницької та Львівської митниць (а.с.7-8, 9); запитом Кропивницької митниці від 16.09.2024 р. (а.с.32-33); інформацією з військової частини НОМЕР_7 від 10.09.2024 р. згідно якої, військова частина не отримувала в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб «KIA SORENTO»,VIN НОМЕР_1 ,реєстраційний номер НОМЕР_2 . Даний автомобіль отримано громадянином ОСОБА_3 без відома командування військової частини (а.с.35).
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Репецький В.В подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України .
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.
Суд першої інстанції підійшов до оцінки матеріалів справи формально, фактично відтворивши позицію митного органу, без належної перевірки доводів сторони захисту та поданого клопотання про закриття провадження по справі.
Окрім цього, судом безпідставно ототожнено відсутність транспортного засобу на балансі військової частини після його ввезення з фактом подання апелянтом завідомо неправдивих відомостей митному органу. Водночас, декларація гуманітарної допомоги не є документом, який формується апелянтом як фізичною особою, та стосується подальших управлінських рішень щодо балансового обліку майна військової частини. 
З п. 2 Декларації ОСОБА_4 вказаний як водій. Так, останній виконував лише функцію перевізника, він не є власником товару, його покупцем чи отримувачем. Автомобіль отримав військовослужбовець в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_3 згідно акту прийому-передачі транспортного засобу №12/06 від 02.11.2023 р.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в діях ОСОБА_1 відсутня. 
В діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме вина у формі умислу, спрямованого на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, який передбачає диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України. 
Оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права , без належного встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та з підміною доказування припущеннями. 
Будучи повідомленими про місце та час розгляду справи, ОСОБА_1 та адвокат Репецький В.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, від адвоката Репецького В.В. надійшло клопотання щодо відкладення розгляду справи. У разі відхилення даного клопотання останній просив розгляд справи проводити без його участі. 
Представник митниці Бабіна В.О. в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та підтримала відзив поданий до суду апеляційної інстанції, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши пояснення представника Кропивницької митниці Бабіної В.О., вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
При розгляді справи про порушення митних правил суд, відповідно до вимог ст. 489 МК України, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до ч. 1ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є, зокрема, дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять, у тому числі, неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару, його вартості, а також характеру вантажу.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року, гуманітарна допомога- цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу», підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.
Листом-зверненням до волонтерського руху «Пеліхової Анни та ОСОБА_5 » зафіксовано прохання з боку особового складу військової частини в особі солдата ОСОБА_3 допомогти із забезпеченням 2 роти взводу розвідки військової частини НОМЕР_7 . Довідкою від 21.10.23 року підтверджується перебування солдата ОСОБА_3 на військовій службі військової частини НОМЕР_7 (а.с.56). 
Відповідно до акту приймання передачі транспортного засобу автомобіль марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 перевезений ОСОБА_1 був переданий волонтерському руху «Пеліхової Анни та ОСОБА_5 » 26.10.2023 року. (а.с. 67). 
В подальшому, актом приймання-передачі транспортного засобу від 02.11.2023 року за №12/06 та фото-звітом отримання паспортного засобу військовослужбовцем належним чином зафіксована поставка вищезазначеного транспортного засобу військовій частині НОМЕР_7 в особі ОСОБА_3 (а.с.68-69)
Як вбачається з пояснення представника волонтерського руху «Пеліхової Анни та ОСОБА_5 », транспортний засіб був ввезений ОСОБА_1 на благодійній та безоплатній основі та, надалі, після перетину митного пункту контролю був переданий ОСОБА_1 представнику волонтерського руху Чалому М., який передав транспортний засіб особовому складу ВЧ НОМЕР_7 , згідно листа звернення, а саме ОСОБА_3 , солдату 2 роти взводу розвідки НОМЕР_7 . (а.с. 55). 
Натомість, листом від 10.09.2024 року за №2314 командир військової частини НОМЕР_7 зазначив, що транспортний засіб військова частина в якості гуманітарної допомоги не отримувала та, відповідно на обліку він не перебуває, в той же час, підтвердив, що солдат ОСОБА_6 дійсно отримав транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 (а.с. 35). 
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно пояснення ОСОБА_1 , зазначений вище транспортний засіб був переданий волонтерському руху в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 перевіз транспортний засіб, який отримав від іншої особи та, в подальшому, до митного оформлення надав лист-звернення від волонтерського руху від імені ВЧ НОМЕР_4 , проте даний документ залишився в інспектора митниці при оформленні. При цьому, автомобіль особисто до ВЧ він не доставляв, оскільки, інспектор митниці не повідомив останньому що він зобов`язаний особисто його доставити до військової частини. Передано автомобіль представнику волонтерського руху. ОСОБА_1 в письмовому поясненні зазначив, що своєї провини він не визнає, жодного відношення до фонду, машини чи ВЧ НОМЕР_8 він не має, а лише хотів допомогти ЗСУ, які боронять межі нашої держави. 
Так, розуміючи що згідно листа-звернення транспорт буде переданий саме ВЧ НОМЕР_4 , ОСОБА_1 передав транспортний засіб представнику волонтерського руху, та, відповідно, вказав дані відомості до декларації. Подальше передання представником волонтерського руху транспортного засобу до іншої військової частини, на думку суду, не залежало від волі ОСОБА_1 та за своєю цілю є тотожним, оскільки факт передання транспортного засобу в якості гуманітарної допомоги матеріали справи підтверджують. 
Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 483 МК України, вчиняється лише з прямим умислом, коли особа знає, що документи, які вона подає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Відповідно до п.6 постанову Пленуму ВСУ від 03.06.2005 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Під час апеляційного розгляду суду не надано та не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.
З 22.02.2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребують засоби пересування, а тому волонтери та різноманітні благодійні організації від початку війни опікуються зазначеними питаннями в частині постачання необхідної гуманітарної допомоги.
Судом встановлено, що ввезений транспортний засіб марки «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , безпосередньо переданий військовій частині, що підтверджено актом прийому передачі. 
Вказаний транспортний засіб, згідно матеріалів провадження, використовується для потреб ЗСУ. 
Подальше поставлення на облік транспортного засобу відноситься до компетенції командира військової частини.
На переконання суду, дотримання формальності стосовно передачі транспортного засобу військовій частині, не може переважати над необхідністю його нагального використання. 
Так, матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб використовується як гуманітарна допомога для військових. При цьому, матеріали не містять відомостей, про те, що вказаний транспортний засіб був використаний в інший спосіб, в тому числі, що був проданий на території України.
З огляду на наведене, під час апеляційного розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
На переконання суду апеляційної інстанції, вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну  скаргу адвоката Репецького В.В., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 грудня 2025 року -  задовольнити.
Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 – скасувати, та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Р.В. Широкоряд