РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
03 лютого 2026 р.  Справа № 640/23721/19

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
02.12.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" (далі - АТ "ДПЗКУ", АТ, позивач, ) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував, що товариство у відповідності до вимог пп. 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України подало відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення сум бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2017 року від 19.06.2017 у розмірі 190 761 418 грн. В свою чергу за наслідками проведеної документальної виїзної перевірки АТ "ДПЗКУ", відповідач своїм рішенням від 28.09.2017 № 0007044107 зменшив суму бюджетного відшкодування на суму 1 022 857 грн та нарахував штрафну санкцію у розмірі 511 428,50 грн. Водночас рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 826/11382/17, яке набрало законної сили 16.04.2019, було скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 № 0007044107. 
Таким чином, на переконання заявника, сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у розмірі 1 022 857 грн є узгодженою, що надає право АТ "ДПЗКУ" на отримання бюджетного відшкодування на цю суму, проте станом на дату звернення до суду із цим позовом товариство не отримало заявлену до відшкодування суму. 
Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
22.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо заявленого спору та просив відмовити у його задоволенні, оскільки відповідачем вживаються заходи щодо оскарження рішення першої інстанції.
03.02.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив задовольнити заявлений позов та зауважив на необґрунтованості аргументі сторони відповідача.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про розгляд справи за участю представників сторін.
13.12.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", який набрав чинності 15.12.2022.
Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя та невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його провадженні, до Київського окружного адміністративного суду.
Законом України від 16.07.2024 № 3863-IX "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" внесено зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825-IX від 13.12.2022 та викладено цей пункт у новій редакції.
Серед іншого новою редакцією зазначеного пункту передбачено таке.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ справа № 640/27893/21 скерована за належністю для розгляду та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/23721/19.
19.03.2025 сторона позивача подала до суду пояснення, в яких зауважили, що станом на дату постановляння Вінницьким окружним адміністративним судом ухвали від 10.03.2025 не відбулось жодних змін у фактичних обставинах справи, тому позивач наполягає на заявлених вимогах в межах цього спору.
26.03.2025 податковий орган направив до суду заяву, в якій просив здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 640/23721/19, замінивши Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471) на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 44082145).Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
28.03.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких вказує, що позивач подав до Офісу ВПП декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення бюджетного відшкодування. Водночас на підставі висновків акту перевірки, та розгляду заперечення, Офісом великих платників ДФС прийняте податкове повідомлення-рішення від 28 вересня 2017 року №0007044107, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 022 857, 00 грн.
В свою чергу Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулося до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2017 року № 0007044107 (справа № 826/11382/17).
Відповідач зауважує, що у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Рішенням Окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року по справі № 826/11382/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28 вересня 2017 року №0007044107.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною Офісу великих платників податків ДФС України, а ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року.
Водночас у відповідності до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422, залишок невідшкодованих сум ПДВ зменшується у хронологічному порядку його виникнення за рахунок узгодження податкових повідомлень-рішень по формі «В1».
Згідно даних ІС «Податковий блок» ІКП по ПДВ встановлено, що 30.01.2020 та 10.07.2020 було нараховано грошове зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення форми «В1» № 0007861406 від 24.11.2016, та було використано переплату за травень 2017 року в розмірі 1 022 857 грн в рахунок погашення нарахувань по вказаному податковому повідомленні-рішенні.
Згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року по справі № 826/3842/17, за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 листопада 2015 року № 0007861406, 0007851406, у задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року по справі № 826/3842/17 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі № 826/3842/17 Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року залишено без змін.
Тобто, на момент отримання рішення (ухвали Верховного Суду) по судовій справі № 826/11382/17 залишки невідшкодованих сум ПДВ за травень 2017 року в розмірі 1 022 857 грн були відсутні.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" (код ЄДРПОУ 37243279) як юридична особа зареєстровано 16.09.2010. про що 18.11.2011 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис 1 070 145 0000 045105. Основним видом діяльності товариства за КВЕД 70.10 визначено Діяльність головних управлінь (хед-офісів). Інші види діяльності Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості, Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Роздрібна торгівля пальним, Складське господарство, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Оптова торгівля хімічними продуктами, Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах, Допоміжне обслуговування наземного транспорту, Допоміжне обслуговування водного транспорту, Транспортне оброблення вантажів, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
АТ «ДПЗКУ» у відповідності до вимог пп. 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України подало відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення сум бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2017 року від 19.06.2017 у розмірі 190 761 418 грн. 
В свою чергу за наслідками проведеної документальної виїзної перевірки АТ "ДПЗКУ" на підставі акта перевірки від 17.08.2017 № 2772/28-10-41-04/37243279, відповідач своїм рішенням від 28.09.2017 № 0007044107 зменшив акціонерному товариству суму бюджетного відшкодування на суму 1 022 857 грн та нарахував штрафні санкцію у розмірі 511 428,50 грн. 
Водночас рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 826/11382/17, яке набрало законної сили 16.04.2019, було скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 № 0007044107. 
У липні 2019 року позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС України із запитом на інформації з метою з`ясування причин неотримання бюджетного відшкодування суми ПДВ 1 022 857 грн, внаслідок набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 826/11382/17.
Водночас Офіс великих платників податків ДФС України у листі від 23.07.2019 № 926/28-10-41-01-14 повідомив, що наразі станом на дату направлення цього листа процедура оскарження згаданого рішення суду триває, тому відсутні підстави для бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми.
Разом з тим, на переконання заявника внаслідок набрання законної сили рішеннням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 826/11382/17 - 16.04.2019, сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у розмірі 1 022 857 грн є узгодженою, що надає право АТ "ДПЗКУ" на отримання бюджетного відшкодування на цю суму. 
Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній на час підтвердження позивачем права на бюджетне відшкодування), бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.
Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1 статті 200 ПК України).
За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до норм підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.
Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (підпункт 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України).
Відповідно до положень пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
За приписами пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (підпункт «ґ»). У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Пунктом 200.15 статті 200 ПК України передбачено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. 
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Відповідно до пункту 200.17 статті 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
В контексті встановлених обставин справи суд зауважує, що відповідно до положень пункту 200.15 статті 200 ПК України контролюючий орган, зобов`язаний був на наступний робочий день набрання законної сили рішенням у справі № 826/11382/17, що мало місце 16.04.2019, зобов`язаний був внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника (1 022 857 грн), однак відповідачем не заперечується, що такі дії ним не було вчинено. 
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не несвоєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1022857 грн по податковій декларації з ПДВ за травень 2017 року.
Водночас, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зауважити на наступному.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 затверджено "Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість", який визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку, формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДПС та Казначейства. 
Згідно з п. 6 Порядку, повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.
Орган ДПС вносить до Реєстру такі дані:
найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер;
дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);
дату надсилання платнику податку органом ДПС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);
суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку або небанківському надавачу платіжних послуг та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу;
реквізити рахунка платника податку у банку або небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування;
реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування;
дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДПС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;
дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;
дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДПС;
дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;
дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;
суму узгодженого органом ДПС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.
дату прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого в порядку, встановленому Законом України “Про санкції”;
дату прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого в порядку, встановленому Законом України “Про санкції”.
Заяви виключаються з Реєстру згідно з пунктом 48.7 статті 48, пунктом 49.11 статті 49 і пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.
Отже, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.
Як встановлено судом контролюючим органом не здійснено внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомостей про здійснення відшкодування позивачу податку на додану вартість по декларації з ПДВ за звітний період травень 2017 року у сумі 1 022 857 грн.
Суд звертає увагу, що за існуючого на момент розгляду справи правового регулювання, необхідною і достатньою передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДПС в Реєстрі інформації про її узгодження. Тому, суд вважає, що порушене право позивача в повному обсязі підлягає відновленню шляхом внесення АТ "ДПЗКУ" до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Суд зауважує, що норми ПК України та Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 26 від 25.01.2017, не передбачають бюджетного відшкодування ПДВ шляхом стягнення за рішенням суду. Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключним повноваженням податкових органів та органів державного казначейства. Тому належним способом захисту порушеного права платника податків в разі встановлення судом протиправної бездіяльності контролюючого органу є саме зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм податкового законодавства, які регулюють порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а також щодо вирішення питання про належний спосіб захисту порушеного права в спірних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №822/1877/16 (провадження №К/9901/3530/17), від 24.05.2018 у справі №822/2703/17 (провадження № К/9901/36882/18).
При цьому, суд обізнаний про правові висновки, викладені у постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15 (провадження № 11-778апп18) Великою Палатою Верховного Суду, яка дійшла висновку, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, і вказала, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України.
Водночас, на переконання суду, такі висновки, не можуть бути застосовані до правовідносин, які мають місце у даній справі, з огляду на ту обставину, що Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/7380/15 правова оцінка існуючим у справі обставинам надавалась, з урахуванням приписів законодавства, які існували у період з 2015 року по 2019 рік.
Так, як встановлено судом, з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни до ПК України, зокрема, в частині бюджетного відшкодування ПДВ запроваджено:
- єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 ПК України (у редакції, що діяла до 1 січня 2017 року);
- тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 ПК України.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 по справі № 826/7380/15, станом на час розгляду справи у суді касаційної інстанції Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює.
На думку суду, саме вказана обставина зумовила формування Великою Палатою Верховного Суду висновку про необхідність здійснення захисту порушеного права шляхом стягнення суми бюджетного відшкодування з Державного бюджету України.
Проте, правовідносини у даній справі виникли у 2024 році і не потребують взаємодії із Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки відповідні відомості щодо сум бюджетного відшкодування ПДВ вносяться безпосередньо до діючого Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Отже, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Таким чином, за існуючого на момент розгляду справи правового регулювання, належним та ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є зобов`язання Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей щодо суми бюджетного відшкодування Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" у розмірі 1022857 грн, як такої, що є узгодженою.
Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановляння судового рішення.
Таким чином, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.
В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги належить задовольнити.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби України щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" у розмірі 1022857 грн.
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості щодо суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України" у розмірі 1022857 грн, як такої, що є узгодженою.
Стягнути на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація України", сплачений судовий збір в сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, код ЄДРПОУ 37243279).
Відповідач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ 44082145).
Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.02.2026.

Суддя Томчук Андрій Валерійович