УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

17 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №440/16008/24
адміністративне провадження № К/990/50421/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року (суддя Канигіна Т.С.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року   (колегія у складі суддів Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В., Любчич Л.В.)
у справі № 440/16008/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області             
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФ України в Полтавській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області, відповідач-2, скаржник), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.07.2024 № 057250005907 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати відповідача-2 зарахувати: до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи: з 14.01.2007 по 01.03.2008, з 01.03.2008 по 25.06.2010, з 29.01.2024 по 24.06.2024, з 01.04.1998 по 02.04.1998, з 01.06.1998 по 07.06.1998, з 01.07.1998 по 04.08.1998, з 01.11.1998 по 01.11.1998, з 01.12.1998 по 07.12.1998, з 01.03.1999 по 02.03.1999, з 01.07.1999 по 03.07.1999, з 01.10.1999 по 01.10.1999, з 01.03.2000 по 16.03.2000, з 01.04.2000 по 05.04.2000, з 01.06.2000 по 02.06.2000, з 01.07.2000 по 03.07.2000, 01.02.2001 по 02.02.2001, з 01.03.2012 по 01.03.2012, 01.11.2012 по 01.11.2012,з 01.12.2012 по 02.12.2012, з 01.05.2013 по 02.05.2013, з 01.06.2013 по 03.06.2013, з 01.08.2013 по 02.08.2013, з 01.09.2013 по 01.09.2013, 01.04.2014 по 01.04.2014, 01.07.2014 по 01.07.2014, з 01.08.2014 по 05.08.2014, з 01.10.2014 по 03.10.2014, з 01.02.2015 по 04.02.2015, з 01.03.2015 по 08.03.2015, з 01.04.2015 по 02.04.2015, з 01.05.2015 по 02.05.2015, з 01.06.2015 по 02.06.2015, з 01.07.2015 по 04.07.2015, з 01.08.2015 по 04.08.2015, з 01.09.2015 по 02.09.2015, з 01.02.2016 по 02.02.2016, з 01.07.2016 по 03.07.2016, з 01.08.2016 по 01.08.2016, з 01.09.2016 по 03.09.2016, з 01.11.2016 по 01.11.2016, з 01.12.2016 по 01.12.2016, з 01.03.2017 по 01.03.2017, з 01.05.2017 по 01.05.2017, з 01.08.2017 по 02.08.2017, з 01.10.2017 по 01.10.2017, з 01.11.2017 по 01.11.2017, з 01.03.2018 по 01.03.2018, з 01.04.2018 по 01.04.2018, з 01.05.2018 по 04.05.2018, з 19.10.2018 по 23.10.2018, та призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення за її призначенням, тобто, з 24.06.2024 та передати електронну пенсійну справу для здійснення виплати пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 05.09.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025, позов задовольнив частково:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 057250005907 від 02.07.2024;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 24.06.2024 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 14.01.2007 по 01.03.2008, з урахуванням висновків суду;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

04.12.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Одеській області, в якій з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 та постанову   Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025, а натомість прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У касаційній скарзі скаржник стверджує про те, що судові рішення у цій справі можуть бути оскаржені у касаційному порядку на підставі пп. "а" п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому просить Верховний Суд прийняти до розгляду цю справу.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України  "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6)щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови особі у зарахуванні до пільгового (підземного) стажу робіт за списком № 1 за певний період та призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Полтавський окружний адміністративний суд в ухвалі від 06.01.2025 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд зауважує, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Проте ГУ ПФ України в Одеській області у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, а також не аргументує як таку її винятковість. Натомість подана скарга містить лише формальне цитування положень п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України без наведення конкретних фактів чи аргументів на підтвердження існування обставин, з якими зазначені процесуальні норми пов`язують можливість перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у справах, що були розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 та постанова   Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025, прийняті у даній справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФ України в Одеській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 355, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 440/16008/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб