КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2026 року м. Київ Справа № 320/14967/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., здійснюючи розгляд в порядку письмового провадження заяви про ухвалення додаткового рішення 
за позовом	ОСОБА_1 	
до	Міністерства юстиції України	
про	визнання протиправною та скасування постанови,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач / Мін`юст), в якому просить суд:
– визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.02.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № 68755397 з примусового виконання виконавчого листа № 826/1500/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва від 28 січня 2020 року.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі № 320/14967/25, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю. 
13 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить суд: ухвалити додаткове рішення у справі № 320/14967/25 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, шляхом стягнення з Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ: 00015622 ; 01601, місто Київ, вул. Городецького, будинок 13) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, які складають 6000 грн. 00 коп. (шість тисяч гривень 00 коп.) за комплексну підготовку [позовної заяви] по справі № 320/14967/25 та 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 коп.) за комплексну підготовку [відповіді на відзив на позовну заяву] по справі № 320/14967/25.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2025 заяву розподілено судді Жуковій Є.О.
21 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника Міністерства юстиції України надійшли пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.
Мін`юст просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами посилаючись на те, що справа за позовною заявою ОСОБА_1 є невеликої складності. Позивачка клопотання про розгляд справи у загальному провадженні не подавала. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Обґрунтування позовних вимог у даній категорії справ не потребує витрат значного часу на складання позовної заяви та не зажадала значних зусиль. У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.
Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Положеннями частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною третьою цієї ж статті регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 1 частини третьої статті 134 КАС України встанволено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною шостою статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд у додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).
Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з пунктом 2 частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які позивач понесла до суду надано наступні документи: акти виконаних робіт згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/02-30 від « 14» лютого 2025 року; детальні описи робіт (наданих послуг) згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/02-30 від « 14» лютого 2025 року; Договір про надання правової (правничої) допомоги № 14/02-30 від 14.02.2025; Додаток № 1 до Договору № 14/02-30 від « 14» лютого 2025 року; Рішення Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021; рахунок № 1 від 14.02.2025; ставки гонорару адвоката Татаржинського М.В.
Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/02-30 від « 14» лютого 2025 року загальна вартість наданих адвокатом юридичних послуг в інтересах позивача (зазначених у письмових Замовленнях позивача) визначається відповідно до тарифів встановлених розділами І-ІІ прейскуранту «СТАВОК ГОНОРАРУ АДВОКАТА ТАТАРЖИНСЬКОГО МИКОЛИ ВЯЧЕСЛАВОВИЧА НА 2025 РІК».
Пунктом 4.1. згаданого Договору узгоджено, що після завершення виконання робіт та/або наданих послуг адвокат складає Акт прийому - передачі виконаних робіт та передає його позивачу.
Актами виконаних робіт згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/02-30 від « 14» лютого 2025 року підтверджується, що адвокатом виконано, а клієнтом прийнято наступні роботи:
- підготовка (складання) для УГРИНЮК Марії Петрівни позовної заяви (з усіма необхідними матеріалами) до Київського окружного адміністративного суду про оскарження у судовому порядку Постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 лютого 2025 року «про закінчення виконавчого провадження ВП № 68755397 з примусового виконання Виконавчого листа № 826/1500/17 виданий Оружним адміністративним судом міста Києва від 28 січня 2020 року» (загальна вартість: 6 000, 00 грн.)
- підготовка (складання) для ОСОБА_2 Відповідь на відзив відповідача на позовну заяву (з усіма необхідними матеріалами та у необхідній кількості примірників) до Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/14967/25 (провадження № П/320/14967/25) про оскарження у судовому порядку Постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 лютого 2025 року «про закінчення виконавчого провадження ВП № 68755397 з примусового виконання Виконавчого листа № 826/1500/17 виданий Окружним адміністративним судом міста Києва від 28 січня 2020 року» (загальна вартість 3 000, 00 грн.).
Проаналізувавши надані до суду документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, дослідивши виконанні адвокатом роботи згідно актів виконаних робіт та беручи до уваги предмет спору, суб`єктний склад учасників справи, наявність судової практики в подібних правовідносинах та, враховуючи, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників, суд дійшов до висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в цьому випадку, не є співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та заявленими позовними вимогами.
В контексті викладеного, варто зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Викладене узгоджується із правовими висновками в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18.
Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що сума 9 000,00 грн. не є співмірною, а відтак дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн, що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

ВИРІШИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ: 00015622).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення. 

Суддя Жукова Є.О.