ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/9898/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №160/9898/25 (головуючий суддя першої інстанції Юрков Е.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 03.04.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ПАТ «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика», в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період 2008-2010 роки у розмірі 113809,98 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період 2008-2010 роки у розмірі 113809 грн. 98 коп. на р/р НОМЕР_1 , відкритий у філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» МФО 305482, ЄДРПОУ 21910427.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що додатки до позовної заяви не містять доказів направлення відповідачу розрахунків щодо наявної заборгованості, тому суд першої інстанції прийняв рішення за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які він визнав встановленими. При цьому, суд застосував до правовідносин статтю 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року №1977-ХІІ, який втратив свою чинність на підставі Закону №848-VIII від 26.11.2015 року, ВВР, 2016 року, №3, ст.25, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права і є підставою для скасування судового рішення. Вважає, що відповідача безпідставно віднесено до вищих навчальних закладів, працівникам яких призначено пенсію на підставі норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і на цій підставі суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про зобов`язання відповідача фінансувати різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, шляхом перерахування коштів на рахунок органу Пенсійного фонду України. 
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» зареєстровано в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного Фонду України.
Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків позивача, у відповідача працювали громадяни, які набули науковий стаж, та отримували пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Позивачем у встановленому порядку направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, складених управліннями Пенсійного фонду України, на обліку у яких перебувають відповідні громадяни. 
Відповідач не сплатив кошти на покриття вказаних витрат, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість на суму 113809,98 грн. за період з 2008 - 2010 роки.
Вказане стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058).
Згідно пункту 13 Прикінцевих положень Закону №1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року №1977-ХІІ (далі по тексту - Закон №1977 в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.
Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначає відповідний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 (далі по тексту - Порядок №372).
Відповідно до пункту 2 Порядку №372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.
Пункт 5 Порядку №372 визначає, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.
Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
Згідно пункту 9 Порядку №372 різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.
Наведене вказує, що вищі навчальні заклади, працівникам яких призначено пенсію на підставі норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», зобов`язані фінансувати різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, шляхом перерахування коштів на рахунок органу Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати сум по відшкодуванню суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів по підприємству: ПАТ ППКІ «Металургавтоматика» (код ЄДРПОУ 01416760) за 2008-2010 роки рахується заборгованість, яка складає 113809 грн. 98 коп..
Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, у розмірі визначеному позивачем.
Відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів оскарження в судовому порядку вказаного вище розрахунку, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №160/9898/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №160/9898/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко